УХВАЛА

21 січня 2025 року 
м. Київ
справа №990/383/24
адміністративне провадження №П/990/383/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Бившевої Л.І.,  Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1    про забезпечення позову,
УСТАНОВИВ:
16 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії України (далі також - ВККС) з такими позовними вимогами:
-          визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії України щодо призначення і проведення у пленарному складі повторного (додаткового) кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ;
-          зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України утриматися від проведення повторного (додаткового) кваліфікаційного оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді судді Святошинського районного суду міста Києва з тих підстав, що ОСОБА_1 пройшов оцінювання на відповідність займаній посаді судді 20 березня 2019 року, що підтверджується рішенням Комісії №43/ко-19;
-          визнати суддю Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 таким, що пройшов кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді.
17 січня 2025 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 - Заєць А.С. надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 151 КАС України.
У цій заяві позивач   просить заборонити Громадській раді доброчесності та її членам брати участь у повторній співбесіді та повторному дослідженні досьє судді Святошинського районного суду міста Києва    ОСОБА_1 , а також заборонити членам Громадської ради доброчесності отримувати доступ до досьє судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 в межах повторного проведення оцінювання позивача на відповідність займаній посаді до завершення розгляду справи судом. 
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.
Позивач наполягає на тому, що він пройшов оцінювання на відповідність займаній посаді, що підтверджується рішенням колегії ВККС №43/ко-19 від 20 березня 2019 року, яким ОСОБА_1 визнано таким, що відповідає займаній посаді; рішенням Вищої ради правосуддя №3567/0/15-20 від 22 грудня 2020 року «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Святошинського районного суду м.Києва», яким підтверджено відповідність ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики; поданням   Вищої ради правосуддя №520/0/12-20 від 29 грудня 2020 року про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Святошинського районного суду міста Києва.    
Однак, 15 січня 2025 року Голова ВККС направив до Святошинського районного суду міста Києва листа №36-234/25, яким повідомив позивача про те, що 27 січня 2025 року відбудеться засідання Комісії у пленарному складі, в якому розглядатиметься питання про відповідність судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 займаній посаді. 
У зв`язку з тим, що під час пленарного засідання відбуватиметься співбесіда з позивачем і дослідження досьє судді, заявник переконує, що Громадська рада доброчесності не може приймати участь у засіданнях, які призначає Комісія щодо позивача, а також не може мати доступу до досьє. 
Ознайомившись із змістом вказаної заяви позивача про забезпечення позову, Суд приходить до наступних висновків.   
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;   забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;   зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії (п. 1 ч. 3 ст. 151 КАС України).   
Колегія суддів звертає увагу, що в силу положень ч.1 ст.87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Громадська рада доброчесності утворюється з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання. 
Зважаючи на ту обставину, що діяльність Громадської ради доброчесності є складовою (елементом) в процедурі кваліфікаційного оцінювання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України у встановленні відповідності судді критеріям професійної етики та доброчесності, колегія суддів зазначає, що, як встановлено пунктом 1 частини третьої статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії.
Оскільки позивач просив обрати видом забезпечення позову - заборонити Громадській раді доброчесності та її членам вчиняти певні дії, заява позивача в розумінні спеціальної норми статті 151 КАС України задоволенню не підлягає. 
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина п`ята статті 154 КАС України).
Керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:                              
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Заєць Арина Сергіївна, про забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду. 

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
Р.Ф. Ханова 
 Л.І. Бившева 
 І.А. Гончарова 
 І.Я.Олендер ,
Судді Верховного Суду