УХВАЛА

26 лютого 2025 року
м. Київ
справа №440/13425/24
адміністративне провадження №К/990/2347/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В.,  Желєзного І.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Полтави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Київського районного суду м. Полтави (далі - відповідач), в якому просив: визнати відсутність державної реєстрації Суду 05 червня 1981 року та визнати запис про державну реєстрацію від 05 червня 1981 року, 16 листопада 2009 року, номер запису: 15881200000008793 фіктивним; визнати всі реєстрові дії вчинені всіма державними реєстраторами, записи про які відображені у хронології реєстрових дій у ЄДР щодо Суду незаконними та недійсними та скасувати їх; визнати відсутність правоздатності Суду як юридичної особи внаслідок ненабуття ним статусу юридичної особи; визнати, що утворення, існування та діяльність Суду з 19 листопада 1992 року відбулися поза порядком встановленим законом; визнати порушення права позивача на розгляд його справ (зокрема: кримінальній справі № 11-1061 2004 року за його засудженням, цивільних справ № 552/1248/23, № 552/6465/22, № 552/2662/24; № 552/2591/23; № 552/6129/21; № 552/4947/21; № 552/2699/20; № 552/1216/20) Судом, встановленим/утвореним, відповідно до закону; визнати нанесення позивачу моральної шкоди порушенням його права на Суд встановленим/утвореним, відповідно до закону; стягнути з бюджету України на користь позивача грошову суму в розмірі 100000000 грн в якості відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: конкретизувати з якими діями/бездіяльністю позивач не погоджується та просить їх визнати протиправними, та навести обставини, що обґрунтовують зміст позовних вимог у зв`язку з вказаною конкретизацією щодо відповідача; надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску із заявленими позовними вимогами.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду; повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Полтави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року по справі № 440/13425/24 залишено без змін.
17 січня 2025 року до Верховного Суд надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року, направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 440/13425/24 залишено без руху.
06 лютого 2025 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, надійшла заява про усунення недоліків, в якому скаржник просить  звільнити його від сплати судового збору в зв`язку з майновим станом згідно з частиною статті 1 статті 133 КАС України та частиною другої статті 8 статті Закону України «Про судовий збір», до якого додано: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору  від 29 січня 2025 року за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року, податкова декларація про майновий стан і доходи, рішення про відмову у призначенні пенсії від 08 листопада 2022 року № 16375002033, скріншот з АТ КБ «Приватбанк».
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Частиною другою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пунктів 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
За правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав). 
У свою чергу, порушення норм права може виявлятися у: застосуванні норми, яку не належало застосовувати у відповідній ситуації; незастосуванні норми, яку належало застосувати; наданні застосованій нормі неправильного тлумачення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Скаржник оскаржує ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, після перегляду в апеляційному порядку, якою закрито провадження у справі.
Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами попередніх інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідних норм права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Проте, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки в порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із посиланням на відповідні норми права при вирішенні питання.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Враховуючи, що скаржником в касаційній скарзі не наведено підстав для касаційного оскарження, а саме: не зазначено про допущені судами попередніх інстанції в оскаржуваній ухвалі, порушення конкретних норм матеріального чи процесуального права при її постановленні, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду: уточненої касаційної, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Полтави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до Суду:
- уточненої касаційної, в якій обґрунтувати наявність передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, підстав касаційного оскарження судових рішень.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк в іншій частині, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
М.В. Білак 
 І.В. Желєзний ,
Судді Верховного Суду