УХВАЛА

27 січня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/13001/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранця О. М. - головуючого, Кролевець О.А., Мамалуя О.О.,
розглянувши матеріали касаційної скарги  Міністерства юстиції України 
на рішення  Господарського суду міста Києва
у складі судді  Джарти В.В.
від  17.01.2024
та на постанову  Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів:  Суліма В.В., Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О.
від  13.11.2024 (повний текст складено 28.11.2024)
у справі за позовом  ОСОБА_1 
до:  1) Міністерства юстиції України;
2) Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного нотаріуса Бобкова Олександра Вікторовича,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство «Росава»,
про  визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позов було подано про: визнання незаконним та скасування повністю наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3504/5 від 19.08.2022; зобов`язання Міністерства юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства «Росава» від 14.01.2022 № 14-1-2022-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за №  СК-218-22, відповідно до чинного законодавства України; зобов`язання Міністерства юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 12.01.2022 запису щодо відомостей про ОСОБА_1 , як чинного керівника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», оформленого протоколом від 28.12.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 позов задоволено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/13001/23 задоволено частково: рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 скасовано частково та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, та викладено резолютивну частину рішення в новій редакції:
«Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати незаконними та скасувати п.п. 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; код ЄДРПОУ 00015622) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 684, 00 грн судового збору».
20.12.2024 Міністерство юстиції України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №910/13001/23. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення дії оскаржуваних рішень.
Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 07.01.2025 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Кролевець О.А., Мамалуй О.О.).
Перевіривши матеріали касаційної скарги судом встановлено, що вона подана без дотримання вимог статей 288 Господарського процесуального кодексу України та 290 Господарського процесуального кодексу України.
Як було зазначено вище, касаційна скарга Міністерство юстиції України містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №  910/13001/23.
Розглянувши зазначене клопотання Верховний Суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з частиною першою статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною третьою статті 288 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню з клопотанням про усунення недоліків, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Нормами  статті 7 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Верховним Судом встановлено, що оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 13.11.2024, повний текст якої складений 28.11.2024. Отже, останнім днем оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024, відповідно до приписів статті 288 Господарського процесуального кодексу України, є 18.12.2024.
З касаційною ж скаргою скаржник звернувся 20.12.2024, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.
Клопотання Міністерства юстиції України про поновлення строку мотивовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 отримано Міністерством юстиції України через підсистему Електронний Суд ЄСІТС 30.11.2024 о 13:14. Також скаржник зазначає, що на підтвердження вказаної інформації ним додано картку руху документу.
Водночас, до матеріалів касаційної скарги скаржником додано знімок екрана з електронної пошти Міністерства юстиції України, про надходження оскаржуваної постанови.
Між тим, наведені Міністерством юстиції України доводи про отримання 30.11.2024 повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 спростовуються, оскільки, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» документ в електронному вигляді - постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №  910/13001/23 доставлено Міністерству юстиції України 28.11.2024 о 19:11, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.
Відповідно до приписів частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі № 910/13001/23 вважається врученим Міністерством юстиції України 29.11.2024, а з огляду на приписи частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, скаржник мав би право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга була би подана ним протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, тобто до 19.12.2024 включно, у той час як касаційну скаргу було подано лише 20.12.2024.
Тобто, скаржником не вказано непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежали від його волі та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.
У розумінні  статті 86 Господарського процесуального кодексу України  питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Розглянувши клопотання Міністерства юстиції України про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку, що підстави, викладені у ньому, є неповажними.
Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої  статті 290 ГПК України  до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої  статті 4 Закону України "Про судовий збір"  ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позов у цій справі подано у 2023 році.
Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1  січня  2023  року складає 2 684,00 грн.
Скаржник у касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №910/13001/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Отже предметом касаційного оскарження є три вимоги немайнового характеру.
Тому, при зверненні до суду з касаційною скаргою мав бути сплачений судовий збір у сумі 16  104,00 грн (2 684 грн х 3 х 200%).
До касаційної скарги Міністерством юстиції України додано копію платіжної інструкції від 17.12.2024 №6936 про сплату судового збору у розмірі 5  368,00  грн.
Відтак скаржнику необхідно доплатити 10  736,00  грн судового збору.
Приписами частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на наведене, для усунення недоліку касаційної скарги скаржнику необхідно надати докази сплати судового збору у сумі 10  736,00 грн на реквізити для перерахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Суд зауважує, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду в розділі "судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі.
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №910/13001/23 має бути залишена без руху, скаржник протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, у якій обґрунтувати наявність таких підстав, підтверджених належними доказами та надати суду докази сплати судового збору.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу Міністерства юстиції України на те, що неусунення названих недоліків або не в повному обсязі усунення недоліків протягом установленого строку матиме наслідком або повернення касаційної скарги скаржнику, або відмову у відкритті касаційного провадження.
Клопотання скаржника про зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №  910/13001/23 будуть розглянуті Судом у разі усунення скаржником недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1.  Визнати неповажними підстави, наведені Міністерством юстиції України в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №  910/13001/23.
2.  Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №  910/13001/23 залишити без руху.
3.  Надати Міністерству юстиції України строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
4.  Міністерству юстиції України усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:
- надати суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у справі №  910/13001/23, у якому навести інші підстави для поновлення строку;
- надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 10  736,00  грн із зарахуванням сплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
5.  Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, а у разі не усунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.
6.  Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 О. Баранець

Судді                                                                                                     О.  Кролевець

                                                                                                    О. Мамалуй