УХВАЛА

04 березня 2025 року 
м. Київ

справа №344/6853/21
адміністративне провадження № К/990/2772/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №344/6853/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина (району), Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України про визнання дії та бездіяльності протиправними,
УСТАНОВИВ:
21.01.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2025 касаційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліку шляхом конкретизації судового рішення, що оскаржується у цій справі.
Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету заявника 06.02.2025 о 07:50 год. Отже, останнім днем на усунення недоліку касаційної скарги було 17.02.2025.
В межах встановленого Судом строку, Івано-Франківською квартирно-експлуатаційною частиною (району) було надіслано заяву про усунення недоліку касаційної скарги, в якій заявник зазначає, що оскаржує ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2024 року у справі №344/6853/21.
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2021 №2 щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом №20 від 26.10.2020, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 дружині померлого полковника запасу ОСОБА_2 ОСОБА_1 та зняття її та членів її сім`ї з квартирного обліку. Визнано протиправним та скасовано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2021 №150 «Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2021 №2» щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом №20 від 26.10.2020, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 дружині померлого полковника запасу ОСОБА_2 ОСОБА_1 та зняття її та членів її сім`ї з квартирного обліку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина (району) 19.09.2024 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені в клопотанні Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) від 19.09.2024. Апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2024 у справі №344/6853/21 залишено без руху.
23.12.2024 Восьмим апеляційним адміністративним судом постановлено оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до приписів статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Скаржник просив суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024, зазначивши про те, що станом на час подання апеляційної скарги були відсутні кошти для сплати судового збору на подання апеляційної скарги по даній судовій справі, і лише в після виділення коштів апелянту ним було повторно подану апеляційну скаргу. Крім того, покликався на введення воєнного стану на території України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що введення на території країни воєнного стану не є підставою для ігнорування посадовими особами державних органів положень ст. 19 Конституції України, згідно яких органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а організація роботи відповідача є суб`єктивним чинником та не є законодавчою підставою для недотримання встановлених законом строків оскарження рішень в апеляційному порядку. В той же час, обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Варто зазначити, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення наявності обставин, що перешкоджали йому реалізувати право на оскарження судового рішення в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України, та становили об`єктивно непереборні перешкоди, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.
Важливість дотримання процесуальних строків зумовлена також й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення тільки задля повторного слухання справи й ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.
Поза іншим, Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення, в тому числі, з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання, та про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосувавши положення частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України. Правильність застосовування норм процесуального права є очевидним, їх застосування та тлумачення не викликають сумніву, а доводи касаційної скарги не спростовують мотивів суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №344/6853/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина (району), Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України про визнання дії та бездіяльності протиправними.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                Т.Г. Стрелець