УХВАЛА

06 січня 2025 року    
Київ
справа №480/8294/22
адміністративне провадження №К/990/49423/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі № 480/8294/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО МАКСИМУС ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
20.12.2024 до суду надійшла касаційна скарга Державної податкової служби України (далі - ДПС) на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДПС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2024.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, колегія суддів виходить з такого.
Другий апеляційний адміністративний суд ухвалами від 28.10.2024 у задоволенні клопотання ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовив, апеляційну скаргу ДПС у цій справі залишив без руху і надав строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням обґрунтованих причин для такого поновлення та доказами причин пропуску такого строку. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало, зокрема те, що рішення суду першої інстанції прийнято 10.07.2024, проте, апеляційну скаргу подано лише 18.10.2024, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що вперше апеляційну скаргу у цій справі було подано 09.08.2024. Ухвалою від 26.08.2024 апеляційну скаргу суд повернув у зв`язку з тим, що вона була підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої апеляційної скарги; електронний примірник цієї ухвали суду ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 27.08.2024 о 18:51. Вдруге апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 10.07.2024 подано 18.10.2024, тобто через півтора місяці після її повернення. 
ДПС просило поновити йому строк на апеляційне оскарження, вказуючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час, внаслідок чого відбуваються періодичні збої різних електронних підсистем та інтернету. Це суттєво уповільнює, а подекуди, і унеможливлює роботу працівників державних установ, що, в свою чергу, штучно скорочує усі строки, встановлені нормами процесуального законодавства та судовими органами. ГУ ДПС звертало увагу на те, що вперше апеляційна скарга була подано з дотриманням процесуальних строків, визначених КАС України.
Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку, що зазначені ДПС обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд зазначив, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. При цьому відповідачу надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, які ним своєчасно не були усунуті, що і стало підставою для повернення апеляційної скарги заявнику. До повторно поданої апеляційної скарги ДПС знову не долучило ні документ про сплату судового збору, ні жодних інших доказів, які б свідчили про вжиття ним відповідних заходів задля отримання фінансування в майбутньому. Поряд з цим відсутність фінансування та несвоєчасна сплата судового збору не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що електронний примірник ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 28.10.2024 доставлено до електронного кабінету ДПС 29.10.2024 о 01:59 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак у встановлений судом строк недолік апеляційної скарги не усунув, у зв`язку з чим є підстави для застосування наслідків, передбачених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вперше апеляційну скаргу було подано в строки, визначені процесуальним законодавством. в порядку, встановленому законом. Таким чином, в діях ДПС вбачається сумлінне, добросовісне ставлення до наявних у нього до прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги. Разом з тим, повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне звернення в порядку, встановленому законом. Також, посилається на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 (якщо дні перебігу процесуального строку на подання апеляційної скарги припали на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, то ця обставина, унеможливила виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку і може бути підставою для поновлення процесуального строку). 
Проте колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду.
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.
В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У касаційній скарзі відсутні доводи про те, що ДПС подавалася відповідна заява на виконання вимог ухвали суду від 28.10.2024 про залишення апеляційної скарги без руху, а її обґрунтування зводиться до неможливості своєчасно сплатити судовий збір.
Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.  Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки у визначений строк ДПС не подало заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку.
Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі № 480/8294/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО МАКСИМУС ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 
Копію цієї ухвали суду надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Л.І. Бившева   В.П. Юрченко