УХВАЛА

10 січня 2025 року  
м. Київ
справа №560/4575/24
адміністративне провадження №К/990/734/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Соколова В.М., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) - січень 2008.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року позов залишено без розгляду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року - без змін.
03 січня 2025 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у цій справі. 
Заявник касаційної скарги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, після її перегляду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, після перегляду її судом апеляційної інстанції, може бути оскаржена в суді касаційної інстанції. 
За правилами абзацу 2 частини четвертої  статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою від 08 липня 2024 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом, зазначені у заяві від 01 липня 2024 року. Продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали. Як вказав суд, зазначену ухвалу суд надіслав на електронну пошту позивача, яка зазначена в позовній заяві відповідно до вимог статті 160 КАС України, а також надіслав рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, проте станом на 30 липня 2024 року позивач не усунув недоліки позовної заяви, викладені в ухвалах від 20 червня 2024 року та 08 липня 2024 року. 
З огляду на викладене, суд, пославшись на частину п`ятнадцяту статті 171 КАС України та на пункт  7 частини першої статті 240 КАС України, залишив позовну заяву без розгляду. 
Своєю чергою суд апеляційної інстанції, переглянувши ухвалу суду першої інстанції від 30 липня 2024 року та залишивши її без змін, зазначив, що предметом розгляду у вказаній справі є індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) - січень 2008, тому такі правовідносини регулюються статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка визначає загальні строки звернення до суду у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці. Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з наявної в матеріалах справи копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2023 року № 56 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини - 04 березня 2023 року, а позовну заяву позивач подав до суду 12 березня 2024 року, тобто поза межами встановленого строку. На переконання колегії суддів, на момент виключення позивача зі списків особового складу, 04 березня 2023 року діяла редакція частини другої статті 233 КЗпП України, яка обмежувала строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці тримісячним строком.
Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погодилася з висновками суду першої інстанції стосовно пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду з вимогами щодо виплати індексації грошового забезпечення.
Заявник касаційної скарги зазначає, що незважаючи на те, що з цим позовом він звернувся до суду у 2024 році, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду має застосовуватися норма частини другої статті 233 КЗпП України, в редакції до внесення змін Законом № 2352, що була чинною на час виникнення і припинення спірних правовідносин і передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Також скаржник вказує, що відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України, із заявою про вирішенні трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).
Скаржник вказує про те, ця справа стосується виплати грошових сум, які належні йому та не виплачені відповідачем у день його звільнення, а також на те, що відповідачем з дня звільнення по теперішній час письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені  позивачу при звільненні не надано, у зв`язку з чим, на думку скаржника, підстави тримісячний строк звернення до суду з цим позовом позивачем не пропущений.
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України та пункту 7 частини першої статті 240 КАС України щодо підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її  повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 330, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
2. Витребувати справу № 560/4575/24 із Хмельницького окружного адміністративного суду.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.
4. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам засобами поштового зв`язку.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання візиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.М. Соколов