УХВАЛА

27 січня 2025 року 
м. Київ
справа №380/9113/23
адміністративне провадження № К/990/22513/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Єзерова А.А. та Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 листопада 2024 року в адміністративній справі №380/9113/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
про визнання дій протиправними,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2024 року,
У С Т А Н О В И В :
У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, скаржник, Управління), в якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача провести перерахунок розміру пенсії з 01 січня 2022 року на підставі довідки від 22 листопада 2022 року №272 Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та здійснювати виплату перерахованої згідно з довідкою від 22 листопада 2022 року №272 Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України пенсії позивача з 01 січня 2022 року, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2024 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01 лютого 2022 року на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України від 22 листопада 2022 року №272 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі Довідки №272, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2024 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2024 року скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України від 22 листопада 2022 року № 272.
У скасованій частині ухвалено нове рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи та прийняти вмотивоване рішення (про перерахунок пенсії або про відмову у здійсненні такого перерахунку) у відповідності до положень Закону №       2262-ХІІ, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2024 року.
В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2024 року залишено без змін. 
23 грудня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 листопада 2024 року, в якій заявник просить роз`яснити текст цього судового рішення з метою його правильного розуміння, тлумачення та застосування.
На думку заявника рішення судів першої та апеляційної інстанцій є такими, що в повній мірі захищають та поновлюють його пенсійні права та не суперечать чинному законодавству України; посилання Верховного Суду в ухваленій постанові лише на загальні правила Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 не узгоджується з нормами нормам статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, статті 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 81 Закону України «Про прокуратуру», а відтак не сприяє ефективному захисту пенсійних прав позивача унаслідок відмови у проведенні перерахунку його пенсії, як основного способу реалізації соціальних прав.
Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
За правилами КАС України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни узгоджуються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас, роз`яснюючи рішення, суд не може вносити будь-які зміни в рішення, що вже існує.
Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 9901/55/19 роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Крім того, в ухвалі від 10 вересня 2021 року у справі № 120/2825/20-а Верховний Суд висловив правову позицію, що у відповідності до імперативних положень статті 254 КАС України, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню, тобто таке рішення, яким суд розв`язав спір по суті, якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин, але не те, яке ухвалене з процесуальних питань, що не стосуються суті спору, який виник між сторонами у справі, й лише вказує на процесуальну дію, вчинену судом у межах наданих йому повноважень.
Верховний Суд у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08 також вказав, що фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.
Системне тлумачення вищевказаних положень процесуального закону дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, загалом, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Подібні висновки також були неодноразово висловлені Верховним Судом зокрема у постановах від 26 січня 2018 року у справі № 138/815/17, від 16 липня 2020 року у справі № 619/3407/16-а, від 30 грудня 2020 року у справі № 766/9580/17, від 26 травня 2022 року у справі № 620/1269/20, від 20 грудня 2023 року у справі № 400/2839/22.
Враховуючи імперативні положення статті 254 КАС України, Верховний Суд наголошує на наявності критеріїв визначення судом можливості прийняття до розгляду заяви про роз`яснення відповідного судового рішення, а саме:
- заява про роз`яснення судового рішення має бути подана особою, щодо якої воно ухвалене, або особою, якою буде здійснюватись його примусове виконання;
- судове рішення має підлягати виконанню, але на момент подання відповідної заяви має бути ще не виконане;
- заявником має бути доведено, що зміст резолютивної частини судового рішення є нечітким або незрозумілим.
Крім того, згідно з висновками, що сформульовані у рішенні ЄСПЛ «Balan v. The Republic of Moldova (No. 2)» (заява № 49016/10), яке головним чином стосується встановлення правомірності роз`яснення судового рішення, Суд зобов`язаний не допускати порушення принципу правової визначеності під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. У цій справі ЄСПЛ вказав, що роз`яснення рішення, яке в результаті фактично змінює спосіб його виконання, виходить за межі звичайного тлумачення чи виправлення канцелярських або судових помилок, що має наслідки, несумісні з принципом юридичної визначеності, гарантовані статтею 6 Конвенції.
Зі змісту постанови Верховного Суду від 22 листопада 2024 року щодо якої подано заяву про роз`яснення убачається, що така є чіткою і зрозумілою, терміни вжиті у ній відповідають тому змістові, що вони мають згідно законодавства України, ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають, текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу питання, що вирішувалось судом.
При цьому Суд зауважує, що наведені заявником твердження по суті полягають у незгоді з постановою Верховного Суду від 22 листопада 2024 року у справі №  380/9113/23, а мотиви поданої у порядку статті 254 КАС України заяви викладені в аспекті невірного, на думку заявника, тлумачення судом норм матеріального права і фактично вимагають від Суду додаткового обґрунтування ухваленої постанови, що чинним законодавством не передбачено і є неприпустимим.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 листопада 2024 року у справі №  380/9113/23 та, як наслідок, відсутність підстав для її задоволення.
Аналогічний підхід щодо тлумачення та застосування положень статті 254 КАС України висловлений Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 05 лютого 2020 року у справі № 9901/279/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 800/427/17 (800/369/16), від 16 грудня 2020 року у справі № 420/3453/19, від 20 січня 2021 року у справі № 807/2306/16 та від 12 грудня 2024 року у справа № 9901/122/23 та Верховним Судом в ухвалах від 14 грудня 2022 року у справі №640/17351/19, від 10 жовтня 2024 року у справі №480/2677/21 та від 02 грудня 2024 року у справі №2а-9900/12/2070.
Керуючись статтями 248, 254 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 листопада 2024 року у справі №  380/9113/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                                               А.А. Єзеров
                                                                                                              С.М. Чиркін