УХВАЛА

09 січня 2025 року   
Київ
справа № 420/8445/24
адміністративне провадження № К/990/263/25
Верховний  Суд  у  складі  судді-доповідача  Касаційного  адміністративного  суду  Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі № 420/8445/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДФОРТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови,
ВСТАНОВИВ:
02.01.2025 до суду вдруге через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Одеської митниці (далі - скаржник, Митниця).
Попередню касаційну скаргу Верховний Суд повернув ухвалою від 19.12.2024 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Верховний Суд зазначив, що посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України наведене без зазначення інших обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених у випадку оскарження судових рішень на цій підставі. Суд також звернув увагу скаржника на його невизначеності щодо дійсної підстави касаційного оскарження судових рішень, оскільки за змістом касаційної скарги на підтвердження своєї позиції наведені висновки Верховного Суду. Верховний Суд роз`яснив скаржнику обов`язкові умови, які повинні зазначатися у касаційній скарзі при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України
Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статей 328 і 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга). 
Зміст вдруге поданої касаційної скарги є майже ідентичним до попередньої касаційної скарги, яку Верховний Суд вже визнав неналежно оформленою. Відмінність в обґрунтуванні касаційної скарги полягає в тому, що у повторно поданій скарзі скаржник взагалі не зазначив жодної з підстав касаційного оскарження, що визначені частиною четвертою статті 328 КАС України. Натомість, наводить обґрунтування наявності виключних випадків для здійснення касаційного перегляду цієї справи як незначної згідно з частиною п`ятою статті 328 КАС України. Проте Верховний Суд, повертаючи касаційну скаргу ухвалою від 19.12.2024, не звертав увагу скаржника на необхідність наведення такого обґрунтування. 
Отже, звертаючись з касаційною скаргою вдруге, скаржник так і не виправив недоліків, які стали підставою для повернення попередньої касаційної скарги, що свідчить про формальне ставлення скаржника до оформлення касаційної скарги та ігнорування ним роз`яснень, наданих Верховним Судом. Доповнення повторно поданої касаційної скарги цитуванням норм митного законодавства при збереженні безпосереднього змісту доводів касаційної скарги та без належного правового обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, не можна вважати усуненням недоліків, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги.
Зазначене у сукупності свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Одеської митниці поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №420/8445/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДФОРТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.     

Суддя                                                                                  М.М. Гімон