УХВАЛА

14 січня 2025 року 

м. Київ

cправа №918/618/24 

Касаційний господарський суд у складі судді Верховного Суду Мамалуя О.О., 
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024
у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. - головуючий, Саврій В.А.,  Коломис В.В.,
та на рішення господарського суду Рівненської області від 23.09.2024,
суддя: Політика Н.А.
у справі № 918/618/24
за позовом заступника керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради
до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс"
про стягнення 3 415 599,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 та на рішення господарського суду Рівненської області від 23.09.2024 у справі №918/618/24.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпунктів 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 4 Закону встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позов у цій справі подано у 2024 році.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01.01.2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі               3028,00 грн.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 23.09.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 у справі № 918/618/24 в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс" на користь Рівненської міської ради в дохід місцевого бюджету Рівненської міської територіальної громади коштів у сумі 68  382,37 грн та прийняти нове рішення про відмову позову в цій частині. 

Оскільки скаржник оскаржує рішення в частині стягнення 68  382,37 грн, то відповідно 1,5% від цих вимог складає 965,73 грн, що є менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (68382,37 грн х 1,5% = 965,73 грн). 

Отже, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 4844,80 грн (3028 грн х 200 %) х 0,8. Однак товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс" до касаційної скарги не додало документа, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно з приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Зі змісту частини другої статті 174 ГПК України вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 та на рішення господарського суду Рівненської області від 23.09.2024 у справі №918/618/24 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс"  строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний житловий комплекс", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                              О. О. Мамалуй