УХВАЛА

23 січня 2025 року 
м. Київ

справа №620/9209/24
адміністративне провадження № К/990/51141/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі № 620/9209/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), у якому просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії після її перерахунку на підставі довідки від 23.01.2024 № ФЧ52909 про розмір грошового забезпечення з обмеженням максимального розміру;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 23.01.2024 № ФЧ52909 про розмір грошового забезпечення з 01.02.2023 з урахуванням суми індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.05.2023 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 01.07.2024 з урахуванням суми індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» у розмірі 77% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з обмеженням її максимального розміру.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 року з урахуванням суми індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.07.2024 року з урахуванням суми індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2025 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтування підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з частиною п`ятою статті 328 КАС України.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 січня 2025 року скаржником надіслано до суду касаційної інстанції заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій зазначено підстави касаційного оскарження судового рішення в цій справі, які є аналогічними тим, що були зазначені в касаційній скарзі.
При цьому, у заяві про усунення недоліків касаційної скарги, відсутнє обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України. 
Як підставу касаційного оскарження скаржник вказує підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та зазначає, що касаційна скарга у даній справі стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики 
Суд зазначає, що у справах розглянутих у порядку спрощеного позовного провадження необхідно наводити та обґрунтовувати, як виключні підстави касаційного оскарження передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України так і загальні підстави передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 09 січня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі № 620/9209/24 - повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               Н. В. Коваленко
                                                                                                              С. Г. Стеценко