УХВАЛА

11 лютого 2025 року 
м. Київ

cправа №910/13916/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1 

на рішення Господарського суду міста Києва (Шкурдова Л.М.)
від 06.12.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду (Владимиренко С.В., Кравчук Г.А., Ходаківська І.П.)
від 20.02.2024 (повний текст складений 22.02.2024)

у справі позовом Військової частини НОМЕР_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕР ТІ-ГРУП"

про стягнення 287 001,20 грн,

ВСТАНОВИВ:
1.          Військова частина НОМЕР_1 (далі - Позивач, Скаржник) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕР ТІ-ГРУП" (далі - Відповідач), у якому просила визнати протиправним безпідставне включення Відповідачем матеріальних витрат на загальну суму 287 001,20 грн (з ПДВ) до калькуляції щодо визначення ціни за договором про закупівлю за державні кошти від 18.08.2022 №66 та зобов`язати Відповідача відшкодувати Позивачу витрати на загальну суму 287 001,20 грн (з ПДВ).
2.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №910/13916/23, у задоволенні позову відмовлено.
3.          31 січня 2025 року Позивач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій просить:
-  поновити строк на касаційне оскарження у справі;
- прийняти касаційну скаргу до розгляду та відкрити касаційне провадження у справі;
- відстрочити сплату судового збору;
- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2023, постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №910/13916/23 та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог;
- судові витрати покласти на Відповідача.
4.          За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
5.          Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення:
- у малозначних справах;
- у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
6.          Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено в розмірі 3 028 грн.
7.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
8.          Предметом позову в цій справі визначено стягнення 287 001,20 грн (з ПДВ), що становить менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік (500 х 3 028 грн = 1 514 00 грн).
9.          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).
10.          При цьому тягар доказування покладається на Скаржника.
11.          Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту        2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних, обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки інакше принцип правової визначеності буде порушено.
12.          У цій справі касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій. Водночас Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду лише тому, що Скаржник вважає його незаконним. Настання відповідних наслідків у разі ухвалення судового рішення не на користь позивача / відповідача є звичайним (передбачуваним) процесом.
13.          Верховний Суд дослідив та оцінив ціну позову, предмет позову, складність справи. Разом із тим, оскільки касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Скаржник не дотримався умов допуску справи до касаційного оскарження.
14.          Верховний Суд зауважує, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, яка реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).
15.          Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
16.          Введення процесуальних "фільтрів" не порушує права на доступ до суду, оскільки воно вже реалізоване шляхом звернення до суду першої та апеляційної інстанцій.
17.          У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 у справі "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France", заява №21920/93) вказано, що, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежена перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
18.          Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 №R (95) 5 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
19.          З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №910/13916/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
20.          Зважаючи, що Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, подані Скаржником клопотання не розглядаються.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №910/13916/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                          Г. Вронська

Судді                                                                                                    Н. Губенко

 І. Кондратова