ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року 
м. Київ

справа №240/88/24
адміністративне провадження № К/990/37356/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу №240/88/24
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2024, ухвалене судом у складі головуючого судді Окис Т.О.
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Гонтарука В.М., суддів: Білої Л.М.,          Матохнюка Д.Б.
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати їй з 10.11.2023 пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII);
зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату їй з 10.11.2023 пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону №796-XII. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона як особа з інвалідністю другої групи, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), має право на отримання пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. 
2. Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 16.02.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024, відмовив в задоволенні позову.
3. Не погодившись з такими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
4. Верховний Суд ухвалою від 14.10.2024 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстав, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. 30.10.2024 від ГУ ПФУ в Житомирській області до суду касаційної інстанції надійшов відзив на зазначену вище касаційну скаргу, у якому відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані позивачкою судові рішення - без змін. 
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області, має статус особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, є особою з інвалідністю другої групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію відповідно до Закону № 796-XII.
02.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно з частиною третьою статті 54 Закону №796-XII.
ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 10.11.2023 № 40136-42163/Н-02/8-0600/23 повідомило позивачці про відсутність підстав для перерахунку їй пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком у зв`язку з тим, що Законом України від 29.06.2021 №1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Закон №1584-ІХ) частину третю статті 54 Закону № 796-XII викладено у новій редакції наступного змісту: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень.» ГУ ПФУ в Житомирській області зазначило, що іншого розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, чинним законодавством не передбачено.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, із яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що умовою виникнення у позивачки права на перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком було неприведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 (тобто до 07.07.2021) нормативного регулювання, встановленого статтею  54 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №76-VІІ у відповідність із Конституцією України та цим рішенням, а враховуючи, що на виконання вимог зазначеного рішення Конституційного Суду України Верховна Рада України 29.06.2021 прийняла Закон № 1584-ІХ, яким внесено зміни до Закону №796-ХІІ, в тому числі в частині визначення розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи - підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачці в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відсутні.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ
8. В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 54 Закону 796-XII та дійшли помилкових висновків стосовно відсутності підстав для здійснення перерахунку їй пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю, що настала внаслідок захворювання спричиненого Чорнобильською катастрофою. 
9. У відзиві на касаційну скаргу ГУ ПФУ в Житомирській області зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, при цьому, відповідач вважає цю касаційну скаргу необґрунтованою, у зв`язку з чим просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
11. Предметом спору в цій справі є дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачці пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону №796-XII.
12. Правовідносини подібні до тих, що склалися у справі, яка розглядається вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
13. Так, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №240/1121/24 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 погодився з правовим висновком, наведеним у раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №460/20412/23, від 12.05.2024 у справі № 400/12117/21, від 10.09.2024 у справі №240/34675/23, від 11.09.2024 у справах №240/590/24, № 240/739/24, від 12.09.2024 у справі №240/1024/24, від 02.10.2024 у справах від №400/5534/23, №240/955/24, №240/1092/24, №240/1067/24, №240/34883/23, в яких зазначено, що внесеними Законом №1584-IX змінами до статті 54 Закону № 796-XII встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» (далі - Закон №230/96-ВР), що є свідченням того, що законодавець вчергове порушив право на належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим до правовідносин, пов`язаних з нарахуванням та виплатою пенсії особам з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, слід застосувати норми Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР.
14. Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду до спірних правовідносин, які виникли у справі, яка переглядається, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 як особа з інвалідністю другої групи, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи має права на отримання пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.
15. Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для застосування норми статті 54 Закону №796-XII у редакції, яка передбачає право позивачки на отримання пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з положеннями чинного законодавства та позицією Верховного Суду.
16. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
17. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя стаття 351 КАС України).
18. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
19. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
20. Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,   
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі №240/88/24 скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 10.11.2023 пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум, з 10.11.2023.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                        А.І. Рибачук

судді                                        Л.В. Тацій

                                                                                                    С.Г. Стеценко