УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

17 лютого 2025 року  
м. Київ
справа №420/22303/23
адміністративне провадження №К/990/3734/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року
у справі №420/22303/23
за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації 
до Комунального підприємства "Сервісний центр", 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Одеської міської ради 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації звернувся до Комунального підприємства "Сервісний центр", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Одеської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства "Сервісний центр" щодо незабезпечення готовності захисної споруди цивільного захисту №57237, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Старопортофранківська, 103-А, до використання за призначенням;

- зобов`язати Комунальне підприємство "Сервісний центр" вчинити дії стосовно приведення у стан готовності захисної споруди цивільного захисту №57237, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Старопортофранківська, 103-А, з метою використання її за призначенням у відповідність до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09 липня 2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року, а позов залишено без розгляду, оскільки заступником керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси не обґрунтовано наявності як в Головного управління ДСНС в Одеській області так і в Одеської обласної військової адміністрації повноважень на звернення до суду із заявленими у даному позові вимогами.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, заступник керівника Одеської обласної прокуратури 29 січня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що ухвалюючи рішення про залишення без розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанцій неправильно застосував положення статті 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17 березня 2011 року №3166-VI (далі - Закон №3166-VI) частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), частини четвертої і п`ятої статті 17-1, 18, 64, 66, 68 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), порушив положення статті 53 КАС України та не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 15 травня 2019 року у справі №820/4717/16, та висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25 липня 2019 року у справі №820/5164/15, від 09 серпня 2019 року у справі №520/2796/19.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник вказує на необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Так, у касаційній скарзі прокурор доводить Одеська обласна військова адміністрація та Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області є органами, уповноваженими на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах.

Разом з тим, прокурор доводить правомірність своїх дій щодо звернення до адміністративного суду в інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства "Сервісний центр", на балансі якого перебуває захисна споруда, з позовними вимогами, що спрямовані на усунення порушень законодавства у частині забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров`я, у разі військової агресії.

Водночас, прокурор вважає, що належними і допустимими доказами у справі довів невжиття Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та Одеською обласною військовою адміністрацією заходів щодо відновлення порушених інтересів держави, враховуючи доведення прокурором до них відомостей про виявлені порушення.

На думку прокурора, суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 15 травня 2019 року у справі №820/4717/16, у якій Суд дійшов висновку про те, що спір щодо зобов`язання балансоутримувача захисної споруди цивільного захисту привести її у стан готовності до використання розглядається у порядку адміністративного судочинства та підтвердила право прокурора на звернення до суду з таким позовом в інтересах держави в особі територіального органу Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

У касаційній скарзі прокурор просить Верховний Суд скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року, з метою перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статті 28 Закону №3166-VI частини третьої статті 23 Закону №1697-VII, частини четвертої і п`ятої статті 17-1, 18, 64, 66, 68 КЦЗ України, дотримання положення статті 53 КАС України, а також з метою перевірки необхідності застосування висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року у справі №820/4717/16, та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25 липня 2019 року у справі №820/5164/15, від 09 серпня 2019 року у справі №520/2796/19.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 18, 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі №420/22303/23 за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства "Сервісний центр", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/22303/23.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа