УХВАЛА

29 січня 2025 року 
м. Київ

справа № 580/11838/23
адміністративне провадження № К/990/2403/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №580/11838/23 за позовом ОСОБА_1 до Паланської сільської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування актів в частині,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати: пункт 19 рішення Паланської сільської ради від 27.01.2023 №38-43/VIII "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність"; пунктів 1, 3 рішення Паланської сільської ради від 20.10.2023 №52-8/VIII "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність";
- зобов`язати Паланську сільську раду розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 02.10.2023 у частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516 для ведення особистого селянського господарства площею 1,3441 га, що розташована в адміністративних межах села Кочубіївка Паланської сільської ради (за межами населеного пункту);
- визнати протиправним та скасувати пункти 4-6 рішення Паланської сільської ради від 03.10.2023 №51-39/VIII "Про включення до переліку земельних ділянок комунальної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами та проведення земельних торгів у формі електронного аукціону щодо продажу права оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах села Кочубіївка (за межами населеного пункту)" щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516;
- визнати протиправною діяльність Паланської сільської ради щодо організації і проведення земельних торгів у формі електронного аукціону проведеного 11.12.2023, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 ;
- визнати недійсними результати земельних торгів, що відбулись 11.12.2023 у формі електронного аукціону щодо права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, прощею 1,3441 га з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516, що розташована в адміністративних межах села Кочубіївка Паланської сільської ради (за межами населеного пункту);
- визнати протиправними дії Паланської сільської ради щодо укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516, що розташована в адміністративних межах села Кочубіївка Паланської сільської ради (за межами населеного пункту);
- зобов`язати розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516, укладений за результатами земельних торгів, що проведені 11.12.2023;
- визнати протиправними дії щодо державної реєстрації договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, прощею 1,3441 га з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516, що розташована в адміністративних межах села Кочубіївка Паланської сільської ради (за межами населеного пункту);
- зобов`язати Паланську сільську раду вжити належних заходів для відображення на картографічній основі Державного земельного кадастру місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером 7124384500:01:002:0516 із зазначенням рішення Паланської сільської ради №46-19/УП від 08.07.2020 та вказати її майбутнє цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано в частині п.19 рішення Паланської сільської ради від 27.01.2023 №38-43/VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність».
Визнано протиправною бездіяльність Паланської сільської ради у неприйнятті мотивованого рішення під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020 (05.11.2020 №547/06-04).
Зобов`язано Паланську сільську раду надати мотивоване рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020 (05.11.2020 №547/06-04). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
20.01.2025 до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №580/11838/23.
Вказану справу судом першої інстанції розглянуто за правилами загального позовного провадження.
Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.
За правилами частини першої  статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 
Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 
Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Позивач, у поданій касаційній скарзі посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328                      КАС України, як на підставу відкриття касаційного провадження у цій справі, зокрема зазначає, що судом першої інстанції не розглянуто уточнені позовні вимоги, чим порушено норми частини першої статті 47 КАС України, не досліджено докази, що мають значення для правильного вирішення справи чим порушено статтю 211, частину третю статті 308 КАС України, неповно з`ясовано всі обставини у справі, не надано оцінку діям всіх учасників справи; не досліджено послідовність дій позивача та відповідача в контексті процедури затвердження проекту землеустрою, не проаналізовано процесуальні дії Черкаського окружного адміністративного суду в ході розгляду справи.
Щодо вказаних посилань Верховний Суд зазначає таке. 
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Частиною другою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або;
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;
4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Частиною третьою статті 353 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що за відсутності обґрунтованих підстав, визначених пунктом 1-3 частини другої статті 328 КАС України, суд позбавлений можливості прийняти доводи скаржника щодо наявності підстави, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Інші наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з підставами касаційного оскарження судових рішень - пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).
Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №580/11838/23 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                      	А.Ю. Бучик