УХВАЛА

16 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/9037/24
адміністративне провадження № К/990/713/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд),   перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Петришиним Андрієм Михайловичем, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі №380/9037/24 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління освіти Департаменту розвитку Львівської міської ради, за участю третіх осіб - середньої загальноосвітньої школи № 96 МЖК-1, ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматися від вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради, Управління освіти Департаменту розвитку Львівської міської ради, за участю третіх осіб - середньої загальноосвітньої школи № 96 МЖК-1, ОСОБА_2 , в якому просила:
- визнати протиправними дії Управління освіти Департаменту розвитку Львівської міської ради щодо підготовки, організації та проведення конкурсу на посаду директора СЗШ № 96 МЖК-1;
-зобов`язати Управління освіти Департаменту розвитку Львівської міської ради утриматися від подальших трудових відносин з переможцем конкурсу - ОСОБА_2 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
07 січня 2025 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Петришиним Андрієм Михайловичем, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі №380/9037/24.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржниця посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353                            КАС України.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті   328 цього Кодексу.
Отже, із системного аналізу наведених положень процесуального закону вбачається, що обґрунтування необхідності касаційного оскарження у зв`язку з недослідженням судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів, можливе за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі інших підстав для касаційного оскарження. Отже, указане порушення процесуального права не може бути самостійною підставою для касаційного оскарження.
Водночас Судом установлено, що зміст касаційної скарги зводиться до викладу фактичних обставин справи із посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України, що унеможливлює перевірку умов визначених пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України та відповідно пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті                 328 КАС України, скаржником не викладено передбачених статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Петришиним Андрієм Михайловичем, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від                               05 грудня 2024 року у справі №380/9037/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.

Суддя:                                                                                                    О.Р. Радишевська