УХВАЛА

27 січня 2025 року  
м. Київ
справа №120/18990/23
адміністративне провадження №К/990/47564/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Соколова В.М., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №120/18990/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сауляк Наталії Ігорівни, Управління державної реєстрації як структурного підрозділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати бездіяльність Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неналежного розгляду його скарги від 24 квітня 2023 року;
- зобов`язати Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) передати на розгляд його скаргу від 24 квітня 2023 року до складу регіональної колегії створеної Міністерством юстиції України для її подальшого розгляду;
- визнати протиправними дії державного реєстратора речового права Сауляк Наталії Ігорівни щодо ненадання інформації;
- зобов`язати державного реєстратора речового права Сауляк Наталію Ігорівну розглянути заяву позивача про надання інформації на дві земельні ділянки.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації як структурного підрозділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.
03 грудня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Сьомого окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №120/18990/23. Скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №120/18990/23 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору.
На виконання вимог суду скаржник надіслав клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», до якого скаржником приєднано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05 квітня 2024 року (за період 4 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року) та довідку від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31 березня 2023 року №1225-0200-0206-11.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
В даному випадку суд касаційної інстанції має визначити наявність чи відсутність, за таких конкретних обставин справи, підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Слід зазначити, що питання про звільнення від сплати судового збору вирішується судом на підставі заявленого стороною клопотання та поданих доказів на підтвердження наявності підстав для такого звільнення, визначених приписами Закону України «Про судовий збір».
Беручи до уваги вимоги Закону про обов`язок сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд вирішив, що у цій правовій ситуації правильним і прийнятним буде рішення відстрочити скаржнику сплату судового збору за подання касаційної скарги до дати розгляду касаційної скарги по суті.
Також касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з приписами частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник вказує, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції він отримав 23 листопада 2024 року. На підтвердження зазначеного скаржник надав копію конверту в якому було надіслано оскаржуване судове рішення із поштовим ідентифікатором №0610203070546.
Згідно з частиною третьою статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Розглянувши подану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення.
Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №120/18990/23 є оскарження судового рішення, зазначеного у частині третій статті 328 КАС України (ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги) та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Поновити строк ОСОБА_1 на касаційне оскарження ухвали Сьомого окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №120/18990/23.
Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №120/18990/23 до закінчення розгляду справи в касаційній інстанції.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №120/18990/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сауляк Наталії Ігорівни, Управління державної реєстрації як структурного підрозділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Витребувати справу №120/18990/23 із Вінницького окружного адміністративного суду.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подання відзиву на касаційну скаргу десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська

                                                                                                    В.М. Соколов