УХВАЛА

30 січня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/3718/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець    О.    А. - головуючий, Баранець    О.    М., Кондратова    І.    Д.,
за участю секретаря судового засідання - Грабовського    Д.    А.
та представників:
позивача - Андрущенко Д. С.
відповідача 1 - Підлипенський Д. В.
відповідача 2 - Гайдай Т. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергооблік"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 (головуючий - Сітайло    Л.    Г., судді Владимиренко    С.    В., Андрієнко    В.    В.)
у справі №    910/3718/24
за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергооблік"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", 2) Акціонерного товариства "Банк Альянс"
про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Приватне акціонерне товариство "Енергооблік" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (відповідач 1) та Акціонерного товариства "Банк Альянс" (відповідач 2) про визнання банківської гарантії від 07.02.2023 №    774-23 на суму 2    539    200,00 грн такою, що не підлягає виконанню.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2023 між ПрАТ "Енергооблік" та ТОВ "Оператор ГТС України" укладено Договір №    4600007251, за умовами якого позивач зобов`язався надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат на ГРС Бердичівського ЛВУМГ). АТ "Банк Альянс", в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором від 16.02.2023 №    4600007251, надало ПрАТ "Енергооблік" гарантію від 07.02.2023 №    774-23 на суму 2    539    200,00 грн.
3.          22.03.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" заявило до АТ "Банк Альянс" вимогу щодо отримання грошових коштів у розмірі 2    539    200,00 грн за банківською гарантією від 07.02.2023 №    774-23, у зв`язку з порушенням позивачем зобов`язань за договором. У той же час, порушення зобов`язання за договором від 16.02.2023 №    4600007251 виникло внаслідок настання форс-мажорних обставин, про що ТОВ "Оператор ГТС України" завчасно повідомлено та надано відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, а відтак, останній безпідставно вимагає виконання банківської гарантії від 07.02.2023 №    774-23.
4.          Таким чином, на переконання позивача, відповідно до чинного законодавства наявні підстави для визнання банківської гарантії від 07.02.2024 №    774-23 такою, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції
5.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 позов задоволено. Визнано такою, що не підлягає виконанню, банківську гарантію від 07.02.2023 №    774-23 на суму 2    539    200,00 грн, надану банком гарантом - АТ "Банк Альянс", в забезпечення зобов`язання принципала - ПрАТ "Енергооблік".
6.          Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на підтвердження порушення позивачем своїх зобов`язань за Договором від 16.02.2023 №    4600007251, з урахуванням того, що в судовому засіданні представники сторін підтвердили факт виконання позивачем його зобов`язань за спірним договором. Враховуючи відсутність з боку позивача відмови від виконання зобов`язань за Договором від 16.02.2023 №    4600007251, у відповідача були відсутні підстави для застосування гарантії в силу положень статті 563 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умов договору. З огляду на викладене, наявні правові підстави для визнання такою, що не підлягає виконанню, банківську гарантію від 07.02.2023 №    774-23 на суму 2    539    200,00 грн, надану банком гарантом - АТ "Банк Альянс" на забезпечення зобов`язання принципала - ПрАТ "Енергооблік", а тому позовні вимоги останнього підлягають задоволенню.
7.          Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 у справі №    910/3718/24 частково задоволено заяву ПрАТ "Енергооблік" про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з ТОВ "Оператор ГТС України" на користь ПрАТ "Енергооблік" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. В частині вимог до АТ "Банк Альянс" відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
8.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ "Енергооблік" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу.
9.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що 17.03.2024 закінчився термін дії укладеного між сторонами договору. Станом на 17.03.2024 позивачем виконані роботи на загальну суму 24    720    010,14 грн, що підтверджується відповідними актами, жодних інших робіт за договором підрядником виконано не було. Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов договору, 22.03.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" звернулося до АТ "Банк Альянс" з письмовою вимогою про сплату банківської гарантії від 07.02.2023 №    774-23. АТ "Банк Альянс", у випадку настання гарантійного випадку (невиконання/неналежне виконання зобов`язань за договором), зобов`язане сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії.
10.          Таким чином, за висновками суду апеляційної інстанції, неналежне виконання ПрАТ "Енергооблік" зобов`язань за договором від 16.02.2023 №    4600007251 є гарантійним випадком, і відповідно достатньою підставою для сплати АТ "Банк Альянс" на користь ТОВ "Оператор ГТС України" повної суми банківської гарантії на суму 2    539    200,00 грн.
11.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи підтверджено, що в межах спірних правовідносин настав гарантійний випадок, що в свою чергу, свідчить про безпідставність позовних вимог ПрАТ "Енергооблік".
12.          Стосовно доводів позивача про настання обставин непереборної сили з 08.01.2024 по Договору від 16.02.2023 №    4600007251, у зв`язку з військовою агресією рф, суд апеляційної інстанції зазначив, що ПрАТ "Енергооблік" надав сертифікат №    3200-24-0229 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Київською обласною (регіональною) Торгово-промисловою палатою. Сертифікатом засвідчено, що ПрАТ "Енергооблік" зазнало впливу обставин непереборної сили, а саме військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, продовження дії правового режиму воєнного стану, як наслідок: загальна військова мобілізація, військові дії, введення комендантської години, постійні масовані ракетні та артилерійські обстріли, повітряні тривоги в зв`язку з цим, унеможливлення виконання роботи тривалий час, що стало перешкодою для здійснення виробничих процесів, сповільнення здійснення господарської діяльності, зрив термінів, що унеможливило виконання договору у визначений термін.
13.          При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. На переконання колегії суддів, надані позивачем документи та наведений вище сертифікат ТТП України, не підтверджують обставину того, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим введено воєнний стан з відповідними наслідками, у тому числі мобілізацією та повітряними тривогами, позивач був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання за договором у домовлені строки.
14.          Колегія суддів суду апеляційної інстанції зауважила, що оскільки договір укладено сторонами вже після початку збройної агресії рф проти України, ці обставини та їх наслідки не були надзвичайними чи непередбачуваними для сторін договору, у зв`язку з чим позивач мав це врахувати і вжити усіх заходів для належного його виконання. Зокрема, ПрАТ "Енергооблік", враховуючи обставини, які відбувались у період з 24.02.2022 (включно із загальною мобілізацією та повітряними тривогами), мало можливість ще на етапі подання тендерної пропозиції і підписання договору спрогнозувати, чи достатньо йому буде часу для виконання визначеного договором об`єму робіт. Також, суд апеляційної інстанції зауважив, що територія проведення робіт ніколи не включалась до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
15.          Відтак, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, помилково виходив з того, що наданий позивачем сертифікат регіональної торгово-промислової палати є беззаперечним та достатнім доказом існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За висновками суду апеляційної інстанції, засвідчені сертифікатом обставини, а саме загальна військова мобілізація, військові дії, введення комендантської години, систематичні масовані ракетні обстріли, повітряні тривоги не є новими, непередбачуваними та такими що унеможливлюють виконання ПрАТ "Енергооблік" умов договору.
16.          Крім того, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначила, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним. Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.
17.          У той же час, за висновками апеляційного господарського суду, ані повідомлення, ані наданий сертифікат не містять даних наявності причинно-наслідкового зв`язку між засвідченими обставинами та фактом прострочення виконання договірних зобов`язань.
18.          Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначив, що гарантія не є мірою цивільно-правової відповідальності, настання якої можливе лише за наявності вини боржника (неустойка, завдаток), а тому при реалізації гарантії вина боржника не має значення, достатньо лише факт порушення останнім (боржником) забезпеченого зобов`язання. Гарантія призначена перш за все для того, щоб бенефіціар як кредитор за основним зобов`язанням міг безперешкодно задовольнити свої вимоги за рахунок гаранта, якщо боржник (принципал) належним чином не виконає зобов`язання. Грошове зобов`язання, що виникає за договором гарантії, є зобов`язанням між гарантом та бенефіціаром, а не між бенефіціаром і принципалом. Разом з тим, гарантія не є мірою цивільно-правової відповідальності, обставини непереборної сили (форс-мажор) не є обставиною, яка звільняє особу від обов`язків, які виникають із забезпечення виконання зобов`язання.
19.          Апеляційний господарськи суд зазначив, що у банківській гарантії від 07.02.2023 №    774-23, не передбачено звільнення гаранта від обов`язку сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії у випадку настання форс-мажору.
20.          З огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що вимога позивача про визнання банківської гарантії від 07.02.2023 №    774-23 на суму 2    539    200,00 грн такою, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
21.          Щодо додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 суд апеляційної інстанції зазначив, що враховуючи, що цією постановою скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, відсутні визначені законом підстави для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі, та проведеним експертним дослідженням, а відповідно і для ухвалення, за правилами пункту 3 частини 1 статті 244 та пункту 2 частини 5 статті 238 ГПК України, оскаржуваного додаткового рішення як похідного судового акта та невід`ємної складової первісного судового акта, який скасований постановою апеляційного господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
22.          Приватне акціонерне товариство "Енергооблік" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 залишити в силі.
23.          У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, при цьому, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №    910/7575/20.

Позиція інших учасників справи
24.          Відповідач    1 подав відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить закрити касаційне провадження або відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувану постанову залишити без змін.
25.          Відповідач    2 подав письмові пояснення щодо обставин цієї справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
26.          07.02.2023 АТ "Банк Альянс" (гарант) видано бенефіціару - ТОВ "Оператор ГТС України" банківську гарантію №    774-23, принципалом за якою є ПрАТ "Енергооблік", згідно з якою безумовно зобов`язалось протягом п`яти банківських днів після одержання ним паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара, оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка бенефіціара (якщо передбачена) та/або електронного SWIFT-повідомлення через банк бенефіціара на його SWIFT, сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням принципалом зобов`язань за договором.
27.          Основна угода: договір, що укладається за результатами процедури закупівлі: Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат ГРС Бердичівського ЛВУМГ), згідно з оголошенням про заплановану закупівлю №UA-2022-12-09-001495-a, розміщеного на вебпорталі уповноваженого органу).
28.          Повна (максимальна) сума банківської гарантії та валюта - 2    539    200,00 грн, код валюти - 980 (гривня).
29.          Ця гарантія набирає чинності з дати видачі та діє включно до 16.04.2024.
30.          Форма представлення вимоги: у паперовій формі рекомендованим листом або кур`єром та/або ключованим SWIFT-повідомленням через банк бенефіціара на нашу SWIFT-адресу.
31.          Внесення змін до цієї гарантії здійснюється в установленому законодавством порядку, після чого вони стають невід`ємною частиною цієї гарантії.
32.          Повернення принципалу цієї банківської гарантії відбувається шляхом надіслання бенефіціаром на поштову адресу та/або SWIFT-адресу та/або електронну адресу гаранта (з дотриманням вимог законодавства щодо КЕП) та/або поштову адресу принципала повідомлення про ануляцію цієї банківської гарантії.
33.          Дострокове припинення цієї банківської гарантії (її ануляція) відбувається за попередньою письмовою згодою бенефіціара.
34.          Ця гарантія є безвідкличною, непередаваною і не може бути переуступлена без попередньої згоди зі сторони гаранта, принципала та бенефіціара.
35.          16.02.2023 між ТОВ "Оператор ГТС України" (замовник) та ПрАТ "Енергооблік" (підрядник) укладено Договір №    4600007251, за умовами якого підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат на ГРС Бердичівського ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - Роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи, відповідно до умов цього договору.
36.          Згідно з пунктом 1.2 Договору склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (Додаток №    1), договірною ціною (Додаток №    2) та графіком виконання робіт (Додаток №    3), який є невід`ємною частиною договору.
37.          За умовами пункту 4.1 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого з замовником графіку виконання робіт (Додаток №    3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.
38.          Відповідно до пункту 4.2 Договору строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей договір у випадках, передбачених чинним законодавством України.
39.          Датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору (пункт 4.3 Договору).
40.          Графіком виконання робіт, що є Додатком №    3 до Договору від 16.02.2023 №    4600007251, сторони узгодили:
- 1 етап - Обстеження, розробка, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації - 120 д.;
- 2 етап - Виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи - 300 д.;
- 3 етап - Пусконалагоджувальні роботи - 365 д.
41.          За умовами пункту 8.1 Договору жодна з сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога. загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, порогів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
42.          Пунктом 8.2 Договору сторони погодили, що протягом 10 календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажору) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України.
43.          Сторони дійшли згоди, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин (пункт 8.4 Договору).
44.          У пункті 10.9.1 Договору сторони визначили, що відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі по предмету закупівлі "Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат ГРС Бердичівського ЛВУМГ)", згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі №    UA-2022-12-09-001495-a, оприлюдненого на вебпорталі уповноваженого органу 09.12.2022, підрядник зобов`язується надати замовнику, не пізніше дати укладення цього договору, в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 2    539    200,00 грн, що становить 5% ціни цього договору.
45.          Відповідно до пункту 10.9.5 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим договором, замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього договору та чинним законодавством України, на умовах визначених гарантією.
46.          17.03.2024 закінчився термін дії укладеного між сторонами договору.
47.          Станом на 17.03.2024 позивачем виконані роботи на загальну суму 24    720    010,14 грн, що підтверджується відповідними актами. Жодних інших робіт за договором підрядником виконано не було.
48.          Листом від 17.01.2024 №    17/01-7 позивач повідомив відповідача 1 про настання форс-мажорних обставин за Договором від 16.02.2023 №    4600007251 з 08.01.2024.
49.          У відповідь на вказаний лист, відповідач 1 листом від 29.01.2024 №    ТОВВИХ-24-1299 повідомив позивача про своє право не приймати сертифікат ТПП, оскільки позивачем не дотримано порядку повідомлення про настання форс-мажорних обставин, а також з наданих документів не вбачається, що внаслідок настання обставин, які зазначені як форс-мажорні, виконання підрядником зобов`язань за договором стало неможливим.
50.          Листом від 29.02.2024 №    29/02-07 ПрАТ "Енергооблік" просило відповідача 1 погодити продовження дії Договору від 16.02.2023 №    4600007251 до 31.07.2024; надати додаткову угоду для підписання; сертифікат буде додано пізніше.
51.          У відповідь на наведений лист, відповідач 1 листом від 01.03.2024 №    ТОВВИХ-24-3241 повідомив позивача, що детально проаналізує вплив обставин, зазначених у сертифікаті як форс-мажорні.
52.          Листом від 06.03.2024 №    06/03-07 позивач просив продовжити термін дії Договору до 31.07.2024, до якого додано сертифікат №    3200-24-0229 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий 05.02.2024 Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою за №    63/03.23.
53.          Згідно з вищенаведеним сертифікатом Київська обласна (регіональна) торгово-промислова палата засвідчила ПрАТ "Енергооблік" форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, продовження дії правового режиму воєнного стану, як наслідок: загальна військова мобілізація, військові дії на території України, введення комендантської години, неможливість надання послуг на ГРС через погодні умови, постійні масовані ракетні та артилерійські обстріли, повітряні тривоги в зв`язку з цим, унеможливлення виконання роботи тривалий час, що стало перешкодою для здійснення виробничих процесів, сповільнення здійснення господарської діяльності; щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: надати послуги: "Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат ГРС Бердичівського ЛВУМГ)", у термін: протягом 365 календарних днів з дати підписання договору, за Договором від 16.02.2023 №    4600007251, укладеним з ТОВ "Оператор ГТС України".
54.          У вказаному сертифікаті встановлено, що під час виконання Договору від 16.02.2023 №    4600007251 для позивача настали обставини непереборної сили, які діяли з 08.01.2024 та тривають станом на 02.02.2024.
55.          У відповідь на вищевказаний лист відповідач 1 листом від 11.03.2024 №    ТОВВИХ-24-3720 просив надати детальну пропозицію про внесення змін до договору.
56.          Листом від 08.03.2024 №    08/03-10 позивач просив відповідача 1 надати додаткову угоду для пролонгації договору. У відповідь на який відповідач 1 листом від 11.03.2024 №    ТОВВИХ-24-3794 повідомив, що висновки, надані у сертифікаті, не можуть бути враховані замовником, як підстави виникнення форс-мажорних обставин.
57.          22.03.2024 ТОВ "Оператор ГТС України" звернулося до АТ "Банк Альянс" з вимогою за банківською гарантією від 07.02.2023 №    774-23.
58.          Звертаючись до суду з даним позовом, ПрАТ "Енергооблік" стверджує, що по теперішній час продовжує виконувати зобов`язання за договором, а також сповістило ТОВ "Оператор ГТС України" про настання форс-мажорних обставин, з огляду на що просить визнати такою, що не підлягає виконанню, банківську гарантію від 07.02.2023 №    774-23 на суму 2    539    200,00 грн, надану банком гарантом - АТ "Банк Альянс" на забезпечення зобов`язання принципала - ПрАТ "Енергооблік".
59.          Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач 1 зазначає, що 17.03.2024 закінчився термін дії Договору від 16.02.2023 №    4600007251. Позивачем виконано роботи на загальну суму в розмірі 24    720    010,14 грн, жодних інших робіт виконано не було. У зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов договору, 22.03.2024 відповідач звернувся до банку з письмовою вимогою про сплату банківської гарантії.

Позиція Верховного Суду
60.          Перевіривши повноту встановлення судом апеляційної інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та заперечення проти задоволення касаційної скарги, викладені у відзиві, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" слід закрити, виходячи з наступного.
61.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
62.          Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
63.          Відповідно до положень вказаної норми, касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
64.          Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
65.          Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №    910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
66.          Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі №    233/2021/19 визначила наступні критерії подібності правовідносин у розумінні норм процесуального законодавства.
67.          Для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 389 (пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України; пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України (пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України; пункту 5 частини першої статті 339 КАС України) таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями, з-поміж яких змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.
68.          У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.
69.          Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи (див. постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі № 925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі № 243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 у справі № 372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт 22) і № 522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (пункт 22)). Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).
70.          Задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 конкретизувала:
- висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин);
- висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.
71.          Здійснена Великою Палатою Верховного Суду конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
72.          При цьому, слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
73.          Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.
74.          Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїй діяльності висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи. Такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами.
75.          З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування таких правових висновків у кожній конкретній справі.
Схожа правова позиція є усталеною та знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 154/3029/14-ц.
76.          Проаналізувавши висновки, що викладені у постанові Верховного Суду у справі, на яку посилається скаржник, суд касаційної інстанції вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, з огляду на таке.
77.          Так, посилаючись на неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №    910/7575/20 скаржник у касаційній скарзі цитує пункти вказаної постанови, а саме:
"Враховуючи приписи ст.ст. 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19).
Відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.
Зобов`язання гаранта перед кредитором припиняються у разі, зокрема, закінчення строку дії гарантії (п. 2 ч. 1 ст. 568 ЦК України).
Отже при вирішенні судами спору про стягнення коштів за гарантією суди мають з`ясувати у першу чергу, (1) чи настав гарантійний випадок (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а також мають встановити, (2) чи відповідала пред`явлена кредитором (бенефіціаром) гаранту письмова вимога про сплату грошової суми або додані до неї документи умовам гарантії та (3) чи була подана ця вимога та додані до неї документи у межах строку дії гарантії".
78.          Так у справі №    910/7575/20 судами розглядався позов Акціонерного товариства "Банк Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "Хімімпекс" про стягнення 609    999,95 грн та зустрічний позов Товариства до Банку про визнання банківської гарантії недійсною, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз".
79.          Первісний позов обґрунтовано наявністю у Банку підстав для стягнення з Товариства в порядку регресу грошових коштів у сумі 609    999,95 грн, виплачених Банком як гарантом на користь бенефіціара - Філії за умовами банківської гарантії від 08.05.2019 №    17-17/42. Зустрічний позов обґрунтовано неналежним оформленням банківської гарантії від 08.05.2019 №    17-17/42.
80.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/7575/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021, у задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовлено.
81.          Ухвалюючи рішення у справі №    910/7575/20 про відмову у задоволенні первісного позову, суди виходили з того, що Банк розглянув (першу) вимогу Філії від 21.02.2020 №    015-03-1534-1 про сплату грошових коштів за банківською гарантією від 08.05.2019 №    17-17/42, яка діє до 06 березня 2020 року, та листом від 13.03.2020 №    05/856 відмовив у її задоволенні. Однак Філія звернулася до Банку (вдруге) з листом від 22.04.2020 №    015-03-3199-1, у якому повторно вимагала здійснити виплату коштів за банківською гарантією у розмірі 609    999,95 грн. Банк платіжним дорученням від 07.05.2020 №    3 сплатив бенефіціарові - Філії кошти у сумі 609    999,95 грн.
82.          За таких обставин, у справі №    910/7575/20, з урахуванням того, що Банк правомірно відмовив у виплаті коштів за першою вимогою, а повторна вимога, була надіслана Філією до Банку після закінчення строку дії банківської гарантії, суди дійшли висновку, що у Банка були відсутні підстави як для розгляду повторної вимоги, так і для її задоволення - виплати на користь останнього гарантійного платежу
83.          Постановою Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/7575/20 зазначені судові акти щодо первісного позову Банку залишено без змін. Рішення судів попередніх інстанцій в частині зустрічного позову у касаційному порядку не оскаржувалося.
84.          Так Верховний Суд зауважує, що у справі №    910/7575/20 спір виник між банком, який надав банківську гарантію, та принципалом, через порушення останнім зобов`язань за договором поставки, у зв`язку з чим банк перерахував бенефіціару гарантійний платіж та отримав право регресної вимоги до принципала.
85.          У зазначеній справі, переглядаючи у касаційному порядку рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог, а саме, регресних вимог банка про стягнення з принципала суми коштів за банківською гарантією, Верховний Суд залишив без змін зазначені судові рішення, зважаючи на те, що у банка були відсутні підстави як для розгляду і задоволення вимоги бенефіціара, так і для виплати на користь бенефіціара гарантованого платежу, оскільки останній звернувся з такою вимогою після припинення зобов`язання гаранта (банка) перед бенефіціаром за банківською гарантією у зв`язку із закінченням строку її дії.
86.          Водночас у справі, яка розглядається, предметом розгляду є позовна вимога принципала про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, у задоволенні якої судом апеляційної інстанції відмовлено у зв`язку із встановленням обставин порушення принципалом (позивачем) строку виконання зобов`язання за договором, забезпеченого гарантією, в межах строку дії такої гарантії, а також недоведеності позивачем існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що унеможливило виконання основного зобов`язання у визначений термін. Також, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у банківській гарантії не передбачено звільнення гаранта від обов`язку сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії у випадку настання форс мажору.
87.          Так, Верховний Суд зазначає, що правовідносини у справі №    910/7575/20 та у справі, яка розглядається очевидно не є подібними ні за підставами позову, ні за змістом позовних вимог, ні за встановленими судом фактичними обставинами, ні за матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин, а зроблені Верховним Судом висновки, пов`язуються саме із встановленими судами фактичними обставинами.
88.          Окрім цього Суд зауважує, що у наведеній скаржником постанові у справі №    910/7575/20 Верховний Суд не вирішував питання та, відповідно, не надавав правових висновків в контексті можливості та підставності визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню саме через наявність форс мажорних обставин щодо виконання основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.
89.          Верховний Суд також вважає за необхідне зазначити, що висновки у наведеній скаржником постанові та у цій справі не можуть вважатися в цьому випадку подібними через те, що на висновки у вказаній справі скаржник послався, виокремивши їх із контексту судових рішень, не урахувавши викладених в рішеннях правових позицій Верховного Суду стосовно спірних правовідносин та предмету спору, в контексті досліджуваних судами у вказаних справах доказів та встановлених фактичних обставин.
90.          При цьому, не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
Такі ж висновки були викладені і в постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №    916/112/20.
91.          Водночас переоцінка доказів виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених приписами статті 300 ГПК України.
92.          Наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів та встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку скаржника свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
93.          Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
94.          Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, а інші доводи касаційної скарги, (1) не доводять порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, (2) направлені на переоцінку доказів та обставин справи, що були предметом розгляду та їм була надана належна правова оцінка, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, а тому відхиляються Судом (касаційний розгляд здійснюється в межах, передбачених статтею 300 ГПК України), Суд на підставі частини першої статті 296 ГПК України дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 у справі №    910/3718/24.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Енергооблік" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 у справі № 910/3718/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             О.    А.    Кролевець

Судді                                                                                           О.    М.    Баранець

                                                                                          І.    Д.    Кондратова