УХВАЛА

06 лютого 2025 року   
Київ
справа № 820/163/18
адміністративне провадження № К/990/2533/25

Верховний  Суд  у  складі  судді-доповідача  Касаційного  адміністративного  суду  Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі №820/163/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення рішення,
ВСТАНОВИВ:
20.01.2025 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області (далі - скаржник), направлена через підсистему «Електронний суд» 20.01.2025. 
Попередню касаційну скаргу Верховний Суд повернув ухвалою від 25.12.2024 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Суд зазначив про незмістовність наведеного скаржником обґрунтування пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки, зі змісту касаційної скарги неможливо було з`ясувати, який саме висновок судів попередніх інстанцій щодо застосування норми матеріального права, та якої саме, не відповідав наведеним у касаційній скарзі висновкам Верховного Суду. Тобто, скаржник навів обґрунтування підстави для касаційного оскарження судових рішень безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову. Суд зауважив, що розгляд цієї справи відбувався судами неодноразово. Натомість зміст касаційної скарги, поданої 19.12.2024, був майже ідентичним до касаційної скарги, на підставі якої Верховний Суд вже здійснив касаційний перегляд судових рішень (постанова від 21.12.2023) і направив справу на новий судовий розгляд. Під час нового розгляду справи суди встановили обставини, на які звертав увагу Верховний Суд. Суд зауважив, що у касаційній скарзі ГУ ДПС посилалось на висновки Верховного Суду України і Верховного Суду про те, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навість, за формального підтвердження її первинними документами. Натомість, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 (яку враховували суди попередніх інстанцій) відступила від зазначених висновків. Відповідно, це унеможливлювало застосування висновків, викладених у зазначених скаржником постановах Верховного Суду, і суперечило пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України як підстави для відкриття касаційного провадження у справі. Суд зауважив, що посилання скаржника, що суди не врахували наявність кримінальних проваджень, спростовувалось змістом оскаржених судових рішень. Інші доводи касаційної скарги, фактично, полягали у незгоді зі здійсненою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою обставин справи і наданих на їх підтвердження доказів, що не є тотожним неправильному застосуванню норм матеріального права і не узгоджується з правовим змістом пункту 1 частини першої статті 328 КАС України. 
Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а її зміст є майже ідентичним до попередньої касаційної скарги, яку Верховний Суд вже визнав неналежно оформленою. Скаржник лише  прибрав блоки з посиланням на постанови Верховного Суду. 
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, слід зазначити, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, обґрунтування цієї підстави зводиться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою встановленим обставинам у взаємозв`язку із наявними в матеріалах справи доказами, що не є тотожним застосуванню норм права без урахування висновків Верховного Суду.
У вдруге поданій касаційній скарзі, на відміну від попередньо поданої касаційної скарги, зазначено про подібність правовідносин у справі, у якій ГУ ДПС подає касаційну скаргу, зі справою від 21.01.2020 №2а-0870/1161/11. В іншій частині доводів касаційна скарга змін не зазначала.
Слід зазначити, що різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм, а тому сам факт наявності судових рішень, якими у задоволенні позовів платників податків було відмовлено не свідчить про застосування судами у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду.
Суд вчергове звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі № 820/163/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення рішення - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон