УХВАЛА

16 січня 2025 року 
м. Київ

справа №990/307/23
адміністративне провадження № П/990/307/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді: Білоуса О.В.,
суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., Шишова О.О., Яковенка М.М.,
секретар судового засідання - Носенко Л.О.,
за участю: представника відповідача - Басая В.О.,
          представника Служби безпеки України - Яновського А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України про визнання протиправним та часткове скасування Указу Президента України,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 13 листопада 2023 року звернувся до суду з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, в якому просив визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 12 травня 2023 року №279/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію пункту (позиції) №32 додатку 1.
Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуваний Указ Президента України від 12 травня 2023 року №279/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» є необґрунтованим, протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнятий не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, підписаний з протиправним використанням повноважень, ухвалений необґрунтовано, упереджено, свавільно, недобросовісно, нерозсудливо, без дотримання принципу верховенства права та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що Радою національної безпеки і оборони України було розглянуто та підтримано відповідні пропозиції щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів, зокрема до позивача, про що прийнято відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України.
У подальшому, після надходження в установленому порядку на ім`я Глави держави відповідних матеріалів (Рішення з додатками, проекту Указу та пояснювальної записки до нього), Президент України в межах реалізації приписів законодавства видав Указ №279/2023, яким увів в дію Рішення.
Відповідач у відзиві також наголошує, що чинне законодавство не містить положень, які б встановлювали обов`язок вказувати підстави для застосування санкцій у відповідному рішенні Ради національної безпеки і оборони України або указі про введення такого рішення в дію.
Згідно із наказом Голови Верховного Суду від 07 вересня 2023 року №177 уведено в експлуатацію комплексну систему захисту інформації в автоматизованій системі класу « 1» для фіксування судового засідання технічними засобами в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, де циркулює інформація зі ступенем обмеження доступу «Для службового користування», в адміністративній будівлі на вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5, приміщення №131 (зал судових засідань №7).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 через представника Лещенка О.В. 13 листопада 2023 року звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з цим позовом.
Справа призначалася до розгляду неодноразово.
У судове засідання, призначене на 12 грудня 2024 року позивач або його представник не прибули.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 листопада 2024 року позивачу та його представнику направлено повістки про виклик у судове засідання на 12 грудня 2024 року, однак, повістка направлена ОСОБА_1 повернута поштовим відділенням до суду із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 125-126 т.4).
Від представника позивача Лещенка О.В., який представляв інтереси ОСОБА_1 у минулих судових засіданнях, надійшла заява про припинення повноважень представника (а.с.128 т.4).
У судовому засіданні 12 грудня 2024 року неявку позивача та його представника визнано неповажною, оскільки будь-яких заяв чи клопотань про причини неявки до суду не надходило.
12 грудня 2024 року позивачу направлено повістки про виклик у судове засідання на 16 січня 2025 року, однак, такі були повернуті поштовим відділенням до суду із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 154-155, 157-158 т.4).
У судове засідання 16 січня 2025 року позивач та/або його представник повторно не прибули, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавали.
Представник відповідача у судовому засіданні просив позов залишити без розгляду через повторну неявку позивача та його представника у судове засідання без поважних причин. На розгляді справи по суті на підставі наявних в ній доказів не наполягав.
Представник третьої особи Служби безпеки України у судовому засіданні просив клопотання представника відповідача задовольнити.
Представник РНБО України у судове засідання не з`явився без поважних причин. Явка його у судове засідання обов`язковою не визнавалася, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.
Суд, заслухавши думку представника відповідача та третьої особи Служби безпеки України, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, обґрунтовуючи свою позицію щодо залишення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали судової справи, виходить з такого.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).
Відповідно до положень КАС України учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 42, частина перша статті 46 КАС України).
Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як встановлено судом, позивач та його представник повторно не з`являлись до суду для розгляду справи, зокрема у судові засідання, призначені на 12 грудня 2024 року та 16 січня 2025 року.
За приписами частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
При цьому, колегія суддів Верховного Суду вважає, що обидві неявки позивача та/або його представника у судові засідання є неповажними, що зафіксовано у протоколах судових засідань від 12 грудня 2024 року та 16 січня 2025 року.
З огляду на вказані обставини, колегія суддів звертає увагу, що у розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а відтак позивач та його представники зобов`язані брати участь у судових засіданнях та обстоювати свої позовні вимоги, проявляти процесуальну активність.
Приписи статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.
Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.
Частина п`ята статті 205 КАС України сформульована таким чином, що дає суду можливість залишити позовну заяву без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.
Законодавче формулювання у частині п`ятій статті 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладене у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.
Аналогічний правовий висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду у схожих за змістом правовідносинах, викладений у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження  № 11-1179заі19), від 27 травня 2020 року у справі № 9901/11/19 (провадження  № 11-122заі20), від 20 липня 2023 року у справі № 9901/439/21 (провадження № 11-155заі22), від 08 лютого 2024 року № 990/89/23 (провадження № 11-187заі23).
Позивач та його представник наведених принципів не дотримались і, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судових засідань, у розумінні статей 124, 126 КАС України, у судові засідання не прибули без поважних причин..
Крім того, колегія суддів дійшла висновку про неможливість розгляду справи у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача чи його представника у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи наявні невирішені клопотання про поновлення строків для долучення доказів, а учасники справи ще не надали свої пояснення з приводу заявленого позову. Вказані процесуальні дії мали відбуватись у призначених судових засіданнях.
Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
З огляду на повторне неприбуття позивача та його представника у судове засідання без поважних причин, ураховуючи те, що представник відповідача не наполягав на розгляді справи по суті, а просив суд залишити позов без розгляду, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись статтями 205, 240, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника Президента України Зеленського Володимира Олександровича - Басая В.О. про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України про визнання протиправним та часткове скасування Указу Президента України - задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України про визнання протиправним та часткове скасування Указу Президента України - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 16 січня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                                           О.В.Білоус 
Судді                                                                                                              Н.Є.Блажівська
                                                                                                              І.Л.Желтобрюх
                                                                                                              О.О.Шишов
                                                                                                              М.М.Яковенко