УХВАЛА

30 січня 2025 року
м. Київ

справа №400/14097/23
адміністративне провадження №К/990/3541/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 7серпня 2023 року №616414290704, № 616514290704.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10  вересня 2024 року, позов задоволено.
17 жовтня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21     березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року, у якій скаржник просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена у відкритому судовому засіданні 10 вересня 2024 року, повний її текст складено 17 вересня 2024 року, відповідно, останнім днем на її оскарження було 17 жовтня 2024  року, проте, касаційну скаргу подано лише 28  січня 2025 року, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.
Головне управління ДПС у Миколаївській області заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому вказує, первинна касаційна скарга була подана в межах строку передбаченого КАС України на касаційне оскарження, а саме 17 жовтня 2024 року, проте, касаційну скаргу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 12  грудня 2024 року з підстав, передбачених статтею 332 КАС України. Мотивував клопотання також тим, що, з метою належного виконання функцій та обов`язків, покладених на нього законодавством, контролюючий орган повторно звертається з касаційною скаргою, оскільки предмет спору має важливе значення для податкового органу як інституту забезпечення податкової дисципліни. При цьому, контролюючий орган має на меті належне виконання своїх функцій та недопущення порушень податкового законодавства усіма учасниками цієї сфери, і на переконання скаржника, такі обставини є підставою для поновлення строків на касаційне оскарження
Проаналізувавши зміст клопотання, колегія суддів позбавлена можливості його вирішити, виходячи з такого. 
Суд встановив, що вперше касаційна скарга на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року подана до суду через підсистему «Електронний суд» 17 жовтня 2024 року. Ухвалою від 24 жовтня 2024 року Верховний Суд касаційну скаргу повернув у зв`язку не викладенням передбачених статтею 328 КАС України підстав касаційного оскарження. Електронний примірник цієї ухвали скаржник отримав через підсистему «Електронний суд» 24 жовтня 2024 року о 18:28.
Вдруге касаційну скаргу скаржником подано до суду через підсистему «Електронний суд» 12  грудня 2024 року. Верховний Суд ухвалою від 12 грудня 2024 року її повернув, оскільки у касаційній скарзі не було викладено передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Електронний примірник цієї ухвали скаржником отримано через підсистему «Електронний суд» 13 грудня 2024 року о 00:20.
Втретє касаційну скаргу подано через систему «Електронний суд» 28 січня 2025 року. 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником не зазначено умотивованих доводів щодо поновлення такого строку.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.
Заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Загальний строк, що минув з дати ухвалення постанови апеляційного суду і до моменту подачі касаційної скарги втретє становить понад чотири місяці, що виходить за межі встановленого КАС України строку для оскарження судового рішення. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, однак, втретє подана касаційна скарга їм так і не відповідає.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази на їх підтвердження.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на їх підтвердження.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:
- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та надати відповідні докази на їх підтвердження.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.Є. Блажівська
Судді:                                                                                           О.В. Білоус
                                                                                          І.Л. Желтобрюх