УХВАЛА

09 січня 2025 року 
м. Київ

справа №580/2079/24
адміністративне провадження № К/990/51083/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Желтобрюх І.Л., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року, додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі № 580/2079/24 за первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
установив:
Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з первісним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь бюджету податковий борг в сумі 70994,11 грн. 
21 березня 2024 року відповідачем подано до суду зустрічний позов, в якому останній просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №7393/23-00-24-03-01 від 20 грудня 2022 року.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 9459 грн. 90 коп. В задоволенні іншої частини вимог первісного позову відмовлено.
Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №7393/23-00-24-03-01 від 20 грудня 2022 року.
У подальшому, від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до суду першої інстанції надійшла заява про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.
Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024   року заяву представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року та додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024   року залишено без змін.
Не погодившись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року, додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24   липня 2024 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02   грудня 2024 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України (в редакції, чинній до 19 липня 2024 року) для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України (в редакції, чинній з 19 липня 2024 року) встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
На час звернення позивача з адміністративним позовом, а саме у 2024 році, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028 гривні.
Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України, є справою незначної складності.
Та обставина, що зазначена справа була розглянута судом першої інстанції у порядку загального позовного провадження, не змінює її характер, як справи незначної складності.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року, прийнята за результатами його апеляційного перегляду, з моменту їх ухвалення стали невід`ємною частиною основного судового рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження на ці судові рішення також слід відмовити.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що подана ним касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Однак скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин та не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, оскільки оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, а тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12  червня 2024 року, додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24  липня 2024 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі № 580/2079/24 за первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           І. В. Дашутін
Судді                                                                                                       І. Л. Желтобрюх
                                                                                                                О. О. Шишов