УХВАЛА

09 січня 2025 року   
Київ
справа № 520/6531/19
адміністративне провадження № К/990/50693/24

Верховний  Суд  у  складі  судді-доповідача  Касаційного  адміністративного  суду  Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі №520/6531/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
27.12.2024 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області (далі - скаржник), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 27.12.2024.  
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Перевіркою змісту втретє поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній, аналогічно попереднім редакціям касаційної скарги, міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
ГУ ДПС зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, який передбачає, що ставки податку на нерухоме майно встановлюються залежно від типу об`єкта нерухомості, але позивач не надав належних правовстановлюючих документів, які могли б підтвердити інший тип нерухомості. Натомість, в подальшому ГУ ДПС посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо такої ситуації: як має діяти контролюючий орган у випадку подання заяви про проведення звірки податкових повідомлень-рішень, які на момент звернення перебувають на стадії адміністративного оскарження (виведені із картки платника податків, що прирівнюється до їх відсутності). 
Зазначене свідчить про відсутність взаємозв`язку між приведеним обґрунтуванням і визначеною підставою для касаційного оскарження судових рішень. 
Крім того, ГУ ДПС в касаційній скарзі зазначає, що визначало тип нерухомості, виходячи з фактичного цільового його використання. 
Однак, суди попередніх інстанцій зазначали, що за правилами підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Застосовність до спірних правовідносин постанови КМУ №1127 у касаційній скарзі не обґрунтована.
Зазначене у сукупності свідчить про те, що ГУ ДПС, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, наводить обґрунтування, яке не має взаємозв`язку із висновками судів, які стали підставою для часткового задоволення позову, та має суперечності. 
Суд вчергове звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 .
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі № 520/6531/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  М.М. Гімон