УХВАЛА

27 лютого 2025 року 
м. Київ

cправа №  904/3037/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області
у складі судді Бажанової Ю. А.
від 09.10.2024 та
на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Іванов О. Г., Верхогляд Т. А., Парусніков Ю. Б.
від 10.02.2025

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" на дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса)

у справі № 904/3037/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д"
до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради
про стягнення 71 138,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення 56 781,41 грн інфляційного збільшення та 14 356,63 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору № 11П від 21.06.2017 в частині своєчасної оплати за отримані роботи у розмірі 97 337,02 грн, яка стягнута за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2021 у справі № 904/4120/19. 

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2024 у справі № 904/3037/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради задоволено: присуджено до стягнення з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" 56 781,41 грн інфляційних втрат, 14 356,63 грн 3% річних, 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору. 

02 вересня 2024 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2024 у справі № 904/3037/24 видано наказ. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою, в якій просило:
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Дрижирук Ольги Олександрівни щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3037/24 від 02.09.2024;
- визнати неправомірним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною та скасувати його;
- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) Дрижирук Ольгу Олександрівну відкрити виконавче провадження щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3037/24 від 02.09.2024.

Ухвалою від 09.10.2024 у справі № 904/3037/24 Господарський суд Дніпропетровської області відмовив у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" на дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса).

Постановою від 10.02.2025 Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 у справі № 904/3037/24.

13 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 904/3037/24. 

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що вважає оскаржувані судові рішення необґрунтованими, прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" зауважує, що згідно із пунктом 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5, відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи. Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради, що підконтрольний і підзвітний Дніпровській міській раді, є структурним підрозділом Дніпровської міської ради відповідно до структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, затвердженої рішенням міської ради від 10.02.2021 № 6/3 (у редакції рішення міської ради від 19.06.2024 № 51/52). Таким чином, відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) є органом, якому підвідомчі рішення, за якими боржниками є міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою з огляду на таке. 

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частин 2, 4 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи та установи, зазначені в частинах 1 - 3 цієї статті, не є органами примусового виконання.

Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до покладених на Казначейство завдань, воно здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (підпункт 3 пункту 4, пункт 9 цього Положення).

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою  Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, визначено механізм виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

За приписами статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.  Дія Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. 

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З наведених норм вбачається, що Казначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником, зокрема, стороною виконавчого провадження і, відповідно, не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а є особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. 

При цьому виконання судових рішень щодо боржників, визначених у Законі України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", здійснюється у випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.01.2025 у справі № 904/5377/18.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що боржником за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2024 у справі № 904/3037/24, на виконання якого видано наказ від 02.09.2024, є Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, який відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за організаційно-правовою формою є органом місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок, відповідно, державного бюджету чи місцевого бюджету. 

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

За приписами пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою  Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку, що виключно органами Казначейства здійснюється стягнення коштів за рішеннями судів про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів за механізмом, визначеним пунктом 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, за яким виконавчі документи пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Враховуючи наведене, виконавчий документ, боржником за яким є орган місцевого самоврядування, підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2018 у справі № 233/1979/17, від 06.03.2019 у справі № 199/7250/17, від 16.04.2020 у справі № 804/5950/17, від 30.11.2020 у справі № 52/125, від 17.01.2025 у справі № 904/5377/18 (також близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 910/13367/19, від 06.11.2023 у справі № 906/624/22).

Доводи скаржника стосовно того, що покладання функцій щодо виконання рішення про стягнення заборгованості з органу місцевого самоврядування виключно на органи Казначейства є неефективною системою виконання судового рішення, Судом відхиляються, оскільки відповідно до підпункту 2 пункту 4, підпунктів 2, 4, 7 пункту 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою  Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку і під час виконання виконавчих документів мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання, вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів, вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Згідно із частиною 2 статті 293 Господарського процесуального    кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 904/3037/24 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в судових рішеннях про перегляд яких подано касаційну скаргу правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/3037/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Мегаполіс Д" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                     Н. М. Губенко

Судді                                                                                                 І. Д. Кондратова

                                                                                                                  В. І. Студенець