РІШЕННЯ
Іменем України

12 лютого 2025 року 
м. Київ

справа №990/2/25
адміністративне провадження № П/990/2/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Юрченко В.П.,  Гончарової І.А.,  Олендера І.Я.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними рішення та бездіяльності,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 02.01.2025 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, відповідач), в якому просить: визнати протиправною бездіяльності ВРП по ненаданню по заяві позивача від 06.12.2024 доступу через його Електронний кабінет ЄСІТС, у якому позивач зареєстрований: ОСОБА_1 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , для ознайомлення із матеріалами дисциплінарних справ, відкритих ухвалами: Першої Дисциплінарної палати ВРП № 151/1дп/15-24 від 22.01.2024 за скаргою ОСОБА_3 №М-6/23/7-22 від 15.05.2022; Третьої Дисциплінарної палати ВРП №1135/3дп/15-24 від 17.04.2024 за скаргою ОСОБА_3 вх.№ М-6/16/7-22 від 12.05.2022; Третьої Дисциплінарної палати ВРП № 2179/3дп/15-24 від 18.07.2024 за дисциплінарною скаргою ОСОБА_4 вх. № Ч-1059/1/7-22 від 09.06.2022; Другої Дисциплінарної палати ВРП №3540/2дп/15-24 від 04.12.2024 за скаргою ОСОБА_3 . М-999/4/7-22 від 01.06.2022; визнати протиправною бездіяльність ВРП по нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 14.11.2024 про закриття об`єднаної дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) на підставі частини одинадцятої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідно до закону, практики та мотивів, викладених у рішеннях Великої Палати Верховного Суду у постановах у справі №990SCGC/11/24 (провадження №11-134сап24) від 14.01.2024, у постанові від 21.06.2018 (провадження 11-78сап18), у постанові від 29.11.2018 у справі №800/553/17 (провадження 11-7сап18), у постанові від 31.01.2019 (провадження 11-988сап18), у постанові від 11.04.2019 (провадження 11-121сап18), у постанові від 26.09.2024 №990SCGC/10/24 (провадження № 11-133сап24); визнати протиправною бездіяльність ВРП по нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 24.12.2024  про отримання ВРП у незаконний спосіб матеріалів негласних слідчих розшукових дій, що є частиною матеріалів кримінального провадження №52019000000000522 від 21.06.2022, та незаконного використання їх у порушення статей 14, 222, 257 Кримінального процесуального кодексу України у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№4-1059/1/7-22), вважати матеріали негласних слідчих розшукових дій, отримані з кримінального провадження №52019000000000522 від 21.06.2022, недопустимим доказом у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№4-1059/1/7-22).

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА 

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вважає бездіяльність ВРП щодо ненадання йому доступу через Електронний кабінет для ознайомлення із матеріалами дисциплінарних справ, а також щодо нерозгляду його клопотань про закриття об`єднаної дисциплінарної справи та про отримання ВРП у незаконний спосіб матеріалів негласних слідчих дій та їх незаконного використання  протиправною, з огляду на те, що: у разі надходження клопотання про надання можливості ознайомитися із матеріалами справи скануються усі матеріали справі та особі надається можливість реалізувати своє право, передбачене на ознайомлення із матеріалами справи, через Електронний кабінет підсистеми Електронного суду ЄСІТС, тоді як ВРП  задовольнила його клопотання частково і надала доступ лише до деяких документів, тобто вибірково на свій розсуд; член Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З. склала висновок, у якому на свій розсуд зазначила кількість досліджених нею томів кримінальних проваджень, посилання на невідомі позивачу протоколи огляду, копії матеріалів судових експертиз, однак не зазначила у чому вина судді ОСОБА_1 та де позивач може ознайомитися із зазначеними матеріалами, оскільки матеріали кримінального провадження у матеріалах дисциплінарної справи та у Електронному кабінеті ЄСІТС відсутні; ВРП навмисно не розглядає дисциплінарні скарги стосовно позивача, які надійшли до ВРП ще у 2021 - 2022 роках, тоді  як розглянула дисциплінарні скарги стосовно інших суддів, які надійшли  у 2023 - 2024 роках; станом на 19.10.2023 на час внесення змін до Закону України «Про Вищу раду правосуддя» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» сплив строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачений частиною одинадцятою статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 

Свою позицію позивач обґрунтовує такими аргументами:

ВРП у порушення вимог частини восьмої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» до теперішнього часу не надала ОСОБА_1 можливості ознайомитись із матеріалами обєднаної дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) через його Електронний кабінет ЄСІТС, а лише формально надала позивачу доступ до 16-ти документів (супровідні листи) у дисциплінарній справі №М-6/23/7-22 за скаргою ОСОБА_3 15.05.2022 та 5-ти документів у дисциплінарній справі №Ч-1059/1/7-22 за скаргою ОСОБА_4 від 09.06.2022;

у проєкті висновку від 02.10.2024 справи №М-6/23/7-22 та №Ч-1059/1/7-22 член Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З. за результатом розгляду скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно судді Окружного адміністративного суду міста Києва посилається на матеріали кримінального провадження № 52019000000000522 від 21.06.2019 у 220 томах, протоколи зі стенограми зафіксованих у ході проведення у 2019 році НСРД розмов суддів Окружного адміністративного суду міста Києва та інших осіб, протоколи огляду, копії матеріалів судових експертиз звукозаписів, карти пам`яті з наявними копіями таких розсекречених матеріалів НСРД, однак оригінали чи копії цих матеріалів відсутні у матеріалах дисциплінарної справи чи Електронному кабінеті ЄСІТС;

перевірки по скаргах відповідно до статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», пунктів 13.7, 13.8 Регламенту ВРП, затвердженого рішенням ВРП від 24.01.2017 № 52/0/15-17, підлягають першочерговому (пріоритетному) розгляду у зв`язку із зупиненням розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення від 11.04.2023 на підставі розгляду скарг, наслідком яких може бути звільнення на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України; 

за 2024 рік ВРП розглянула 8600 дисциплінарних скарг та звільнила у відставку 237 суддів, усі розглянуті заяви про звільнення у відставку надійшли у 2024 році, тоді як ОСОБА_1 подав заяву про відставку до ВРП 11.04.2023, з огляду на що порушення прав на рівність перед Законом є порушенням, яке навмисно допускається ВРП стосовно позивача;

відповідно до частини тринадцятої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Дисциплінарна палата розглядає дисциплінарну справу протягом дев`яноста днів з дня її відкриття. Цей строк може бути продовжений Дисциплінарною палатою не більше, ніж на тридцять днів у виключних випадках, у разі потреби додаткової перевірки обставин та/або матеріалів справи;

на переконання позивача з метою затягування розгляду справи ухвалою ВРП від 18.07.2024 дисциплінарні справи за скаргою ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22 відкрита ухвалою від 22.01.2024) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22 відкрита ухвалою від 17.07.2024) були об`єднані в одне провадження та проведення перевірки доручено члену ВРП Бондаренко Т.З. , яка  у порушення частини тринадцятої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (максимум 4 місяці) без продовження ухвалою строку проведення перевірки вже рік проводить перевірку, а Перша Дисциплінарна палата ВРП після об`єднання справ та підготовки доповідачем Бондаренко Т.З. висновку 02.10.2024 вже більше 90 днів не ухвалила рішення по об`єднаній дисциплінарній справі за скаргою   ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) та не продовжила строк по розгляду дисциплінарної справи; 

з метою збереження здоров`я і життя ОСОБА_1 14.11.2024 звернувся до ВРП із клопотанням в порядку частини восьмої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» про закриття провадження у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) відповідно до частини одинадцятої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за спливом трирічного строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, оскільки події, описані у скаргах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стосуються дат 13.02.2019, 15.02.2019, 26.03.2019 та 08.04.2019, тобто вже шість років сплинуло після надуманих подій, описаних авторами скарг, а ВРП, на думку позивача, переслідує мету помсти та не застосовує вимоги, зазначені у частині одинадцятій статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», чим порушує закон та мотиви і практику, викладену у рішеннях Великої Палати Верховного Суду, а саме: у постанові від 14.11.2024 у справі № 990SCGC/11/24 (провадження № 11-134сап24), у постанові від 21.06.2018 (провадження № 11-78сап18), у постанові від 29.11.2018 у справі № 800/553/17 (провадження № 11-7сап18), у постанові від 31.01.2019 (провадження № 11-988сап18), у постанові від 11.04.2019 (провадження № 11-121сап18), у постанові від 26.09.2024 у справі № 990SCGC/10/24 (провадження № 11-133сап24), щодо практики застосування строку, встановленого частиною одинадцятою статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у яких зазначено, що застосування строків притягнення судді до дисциплінарної відповідальності є ключовим питанням у розумінні принципу юридичної визначеності, відтак повинно бути відображено в рішення ВРП, яким до судді застосовується дисциплінарне стягнення;

частиною третьою статті 14 Кримінального процесуального кодексу України накладено обмеження у можливості використання інформації, здобутої досудовим слідством. За змістом цієї норми, інформація, отримана внаслідок втручання у спілкування (інформація, отримана в рамках НСРД, яка і була надана детективом В. Шмітько до ВРП), не може бути використана інакше, як для вирішення завдань кримінального провадження. Крім того, відомості досудового розслідування Кодекс розмежовує з поняттям інформація, отримана внаслідок НСРД, передбачаючи різні правові режими поводження з такими даними. Тому, за змістом статті 222 Кримінального процесуального кодексу України детектив, як слідчий, мав повноваження надати дозвіл на розголошення відомостей, що стосувались виключного здійснення досудового розслідування, а не щодо змісту приватного спілкування осіб, що отримана на підставі проведеного НСРД із втручання в таке приватне спілкування. Тим паче, що слідчий позбавлений повноважень на надання дозволу про використання такої інформації та копій документів з кримінальної справи, зокрема, в діяльності дисциплінарного органу ВРП;

у зв`язку з тим, що перевірка у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) проводиться вже рік після відкриття провадження у справі, а дисциплінарні скарги надійшли до ВРП ще у 2022 році та розподілені на доповідачів у листопаді 2023 року, ОСОБА_1 24.12.2024 звернувся із клопотанням до ВРП щодо недопустимості доказів, незаконно отриманих ВРП, однак вказане клопотання до теперішнього часу Першою Дисциплінарною палатою ВРП у порушення частини тринадцятої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» не розглянуто та рішення Першою Дисциплінарною палатою ВРП у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) не ухвалено. 

Відповідач у відзиві на позов просить відмовити в його задоволенні повністю. Вважає, що ВРП діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України. Зазначає про те, що не допускала протиправної бездіяльності при розгляду клопотань ОСОБА_1 у межах об`єднаної дисциплінарної справи, порушеної за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22), а також надано позивачу можливість ознайомитися із матеріалами дисциплінарної справи, які безпосередньо пов`язані зі скаргами та не становлять інформацію з обмеженим доступом.

Свою позицію відповідач обґрунтовує такими аргументами:

дії ВРП щодо розгляду клопотань є проміжним етапом процедури дисциплінарного провадження не можуть бути окремим предметом судового провадження, доки ВРП не ухвалить відповідного рішення за підсумками розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.12.2021 у справі № 640/16884/19; 

розгляд клопотань позивача від 14.11.2024 та від 24.12.2024 не відбувся з об`єктивних причин (перебування члена Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З. на лікарняному, заявленням ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду дисциплінарної справи через погане самопочуття), тоді як для визнання бездіяльності протиправною недостатньо лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, важливим є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 13.06.2017 у справі № П/800/490/15;

згідно з пунктом 27.3 Регламенту ВРП, затвердженого рішенням ВРП від 24.01.2017 № 52/0/15-17, можуть надаватися для ознайомлення матеріали дисциплінарного провадження або дисциплінарної справи, які безпосередньо пов`язані зі скаргою та не становлять інформацію з обмеженим доступом, із дотриманням вимог про захист персональних даних щодо знеособлення персональних даних, з урахуванням строків, необхідних для підготовки матеріалів для ознайомлення, що і було виконано ВРП листами від 12.12.2024 № 33321/0/9-24, від 12.12.2024 № 33329/0/9-24 та від 24.12.2024 № 34021/0/9-24 на запит позивача від 06.12.2024, з урахуванням того, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.02.2019 у справі № 800/500/16 зазначила, що доступ до матеріалів дисциплінарного провадження може бути обмежено з метою дотримання норм законодавства про захист персональних даних та забезпечення права на справедливий суд.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 вказує, що законодавець визначив максимальний строк на проведення перевірки по дисциплінарній справі після відкриття провадження у справі 120 днів з метою запобігання тиску та втручання у роботу суддів шляхом необмежених строками безстрокових перевірок. Разом з цим, перевірка у дисциплінарній справі щодо ОСОБА_1 у порушення закону проводиться вже більше року, клопотання, подані ОСОБА_1 розглядаються з порушенням строку вже більше двох місяців, а ВРП посилається на безпідставні мотиви такої протиправної бездіяльності. Позивач вказує, що йому не зрозуміло, чому суди та судді можуть технічно забезпечити ознайомлення із матеріалами  кримінальних, адміністративних, цивільних  та господарських справ через Електронний кабінет ЄСІТС, у якому він зареєстрований як сторона у справі, а ВРП щось технічно заважає надати йому доступ до матеріалів дисциплінарної справі по його заяві від 06.12.2024.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 визначено склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бившева Л.І., судді: Гончарова І.А., Олендер І.Я., Ханова Р.Ф., Юрченко В.П.

Верховний Суд ухвалою від 07.01.2025 задовольнив заяву судді Ханової Р.Ф. про самовідвід у розгляді справи №990/2/25 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправними рішення та бездіяльності. Відвів суддю Ханову Р.Ф. від розгляду справи №990/2/25. Передав матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправними рішення та бездіяльності задовольнити до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для заміни члена колегії суддів для розгляду цієї справи в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 визначено склад колегії суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бившева Л.І., судді: Гончарова І.А., Олендер І.Я., Хохуляк В.В., Юрченко В.П.

Верховний Суд ухвалою від 09.01.2025 відкрив провадження в адміністративній справі за наведеними вище позовними вимогами та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також, Верховний Суд відмовив у відкритті провадження у справі № 990/2/25 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним рішення про відмову в ознайомленні із матеріалами об`єднаної дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) по клопотанням від 06.12.2024, від 24.12.2024 оформлене листом ВРП №34004 від 24.12.2024 по ознайомленню позивача із відповіддю Національного агентства з питань запобігання корупції, отриманою ВРП на запит члена ВРП Бондаренко Т.З. №30903/0/9-24 від 08.11.2024, надісланого до НАЗК по матеріалах об`єднаної дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , копія якого залучена та наявна у матеріалах дисциплінарної справи.

Судді Бившева Л.І. та Хохуляк В.В. подали заяви про самовідвід у розгляді справи №990/2/25 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправними рішення та бездіяльності.

Верховний Суд ухвалою від 12.01.2025 відмовив у задоволенні заяв суддів Бившевої Л.І. та Хохуляка В.В. про самовідвід від участі у розгляді справи №990/2/25.

У зв`язку з перебуванням судді Олендера І.Я. у відрядженні з 31.01.2025 по 11.02.2025 згідно наказу від 23.01.2025 № 137/0/6-25 розгляд справи здійснюється 12.02.2025.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 

14.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до ВРП із клопотанням в порядку частини восьмої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» про закриття провадження у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№Ч-1059/1/7-22) відповідно до частини одинадцятої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку зі спливом трьох років із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування судді у відпустці чи здійснення відповідного дисциплінарного провадження.

Згідно протоколу засідання № 37 Першої Дисциплінарної палати ВРП від 18.11.2024 головуюча на засіданні член ВРП Котелевець А.В. порушила питання щодо змін  чи доповнень до проєкту порядку денного та запропонувала виключити з порядку денного всі питання, які є у доповіді члена Палати Бондаренко Т.З., з огляду на її перебування на лікарняному. Члени Палати ухвалили затвердити порядок денний з урахуванням внесених пропозицій. У зв`язку з цим розгляд дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 18.11.2024 не відбувся.

06.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до ВРП із заявою в порядку частини восьмої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» про надання для ознайомлення матеріалів дисциплінарних справ, у якій просив ВРП надати йому доступ через його Електронний кабінет ЄСІТС, у якому позивач зареєстрований: ОСОБА_1 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , для ознайомлення із матеріалами дисциплінарних справ, відкритих ухвалами: Першої Дисциплінарної палати ВРП № 151/1дп/15-24 від 22.01.2024 за скаргою ОСОБА_3 №М-6/23/7-22 від 15.05.2022; Третьої Дисциплінарної палати ВРП №1135/3дп/15-24 від 17.04.2024 за скаргою ОСОБА_3 вх.№ М-6/16/7-22 від 12.05.2022; Третьої Дисциплінарної палати ВРП № 2179/3дп/15-24 від 18.07.2024 за дисциплінарною скаргою ОСОБА_4 вх. № Ч-1059/1/7-22 від 09.06.2022; Другої Дисциплінарної палати ВРП №3540/2дп/15-24 від 04.12.2024 за скаргою ОСОБА_3 М-999/4/7-22 від 01.06.2022.

Листами від 12.12.2024 № 33321/0/9-24, від 12.12.2024 № 33329/0/9-24 та від 24.12.2024 № 34021/0/9-24 ВРП на запит позивача від 06.12.2024 надала для ознайомлення матеріали дисциплінарних справ у Електронному кабінеті ЄСІТС з урахуванням положень пункту 27.3 Регламенту ВРП, затвердженого рішенням ВРП від 24.01.2017 № 52/0/15-17.

24.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до ВРП із клопотанням в порядку частини восьмої статті 49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» про визнання недопустим доказом, отриманим у незаконний  спосіб, у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№4-1059/1/7-22) матеріалів негласних слідчих розшукових дій, що є частиною матеріалів кримінального провадження №52019000000000522 від 21.06.2022, та незаконного використання їх у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№4-1059/1/7-22), вважати матеріали негласних слідчих розшукових дій, отримані з кримінального провадження №52019000000000522 від 21.06.2022, недопустимим доказом у об`єднаній дисциплінарній справі за скаргами ОСОБА_3 (№М-6/23/7-22) та ОСОБА_4 (№4-1059/1/7-22).

Згідно протоколу засідання № 1 Першої Дисциплінарної палати ВРП від 13.01.2025 ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду дисциплінарної справи стосовно позивача , відкритої за скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , через погане самопочуття, за результатами розгляду якого члени Палати ухвалили задовольнити клопотання судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 про відкладення розгляду вказаної дисциплінарної справи та відклали розгляд цієї дисциплінарної справи на 03.02.2025.

Вважаючи, що перевірка у дисциплінарній справі щодо ОСОБА_1 здійснюється ВРП з порушення строків проведення перевірки по дисциплінарній справі, ВРП не продовжувала строк проведення перевірки та право на зупинення розгляду дисциплінарної справи не використовувала, у порушення закону проводиться вже більше року, клопотання, подані ОСОБА_1 розглядаються з порушенням строку вже більше двох місяців, ВРП не надає йому у повному обсязі доступу до матеріалів дисциплінарної справи по його заяві від 06.12.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА ОЦІНКА СУДУ.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні дії Вища рада правосуддя.

Повноваження, статус, порядок діяльності та засади організації ВРП визначаються Законом України «Про Вищу раду правосуддя» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ВРП затверджує регламент ВРП, положення якого регулюють процедурні питання здійснення нею повноважень.

Рішенням ВРП від 24.01.2017 № 52/0/15-17 був затверджений Регламент ВРП (зі змінами та доповненнями (далі - Регламент).

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ВРП, зокрема: забезпечує здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді; утворює органи для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів.

Відповідно до частини першої статті 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на звернення із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників. Адвокат зобов`язаний перевірити факти, що можуть тягнути за собою дисциплінарну відповідальність судді, до подання відповідної дисциплінарної скарги.

Положеннями статті 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному   Законом України   "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно із частинами другої, третьої статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя. Дисциплінарне провадження розпочинається після отримання Вищою радою правосуддя скарги щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарної скарги), поданої відповідно до   Закону України   "Про судоустрій і статус суддів", або за ініціативою Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя чи за зверненням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом. Днем початку здійснення дисциплінарного провадження є день отримання Вищою радою правосуддя відповідної дисциплінарної скарги або день ухвалення Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя рішення про відкриття відповідної дисциплінарної справи за власною ініціативою чи день отримання Вищою радою правосуддя відповідного звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Дисциплінарне провадження включає: 1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи; 2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності; 3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.
Положеннями пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» визначено, що дисциплінарний інспектор Вищої ради правосуддя, визначений автоматизованою системою розподілу справ для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (дисциплінарний інспектор Вищої ради правосуддя - доповідач) вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону.

Пунктом 23-7 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя» установлено, що   тимчасово,   до   дня   початку   роботи служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, повноваження дисциплінарного інспектора здійснює член Дисциплінарної палати (доповідач), визначений автоматизованою системою розподілу справ. Такий доповідач не бере участі в голосуванні Дисциплінарної палати під час ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Відповідно до частини першої статті 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до ВРП має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Згідно з частиною другою статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» право на оскарження до суду рішення Вищої ради правосуддя, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, має суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення, та скаржник, якщо рішення Вищої ради правосуддя ухвалене за його скаргою.

Статтею 55 Конституції України установлено, що  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість    діяльності   держави   (частина  друга статті   3 Конституції  України).  Для   здійснення   такої діяльності органи   державної   влади та   органи   місцевого самоврядування,  їх посадові і службові особи  наділені  публічною владою,  тобто  мають  реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією  і  законами  України, приймати  рішення  чи  вчиняти  певні  дії.  Особа,  стосовно якої суб`єкт  владних  повноважень  прийняв  рішення,  вчинив  дію   чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист  передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

В свою чергу, виходячи із процедурної послідовності етапів дисциплінарного провадження щодо судді - попереднє вивчення та перевірка дисциплінарної скарги (вивчення дисциплінарної скарги членом Дисциплінарної палати, перевірка її відповідності вимогам закону); відкриття дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або у про відмову у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності Верховний Суд дійшов висновку, що правові наслідки для особи, які реально впливають на її статус як судді, виникають після ухвалення ВРП рішення про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. При цьому, процедурні етапи дисциплінарного провадження  не мають самостійних наслідків для судді, адже є проміжним етапом дисциплінарного провадження.

Крім того, протиправна бездіяльність суб`єкта суб`єкта владних повноважень  - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, бути об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. 

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо лише одного факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливим є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав, свобод та інтересів заінтересованої особи.

Враховуючи те, що дії ВРП щодо розгляду/нерозгляду клопотань ОСОБА_1 є процедурними етапами дисциплінарного провадження, а також зважаючи на те, що розгляд клопотань позивача від 14.11.2024 та від 24.12.2024 не відбувся з об`єктивних причин (перебування члена Першої Дисциплінарної палати ВРП Бондаренко Т.З. на лікарняному, заявленням самим ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду дисциплінарної справи через погане самопочуття), Верховний Суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог у цій частині.

Згідно з частиною восьмою статті 49 Законом України «Про Вищу раду правосуддя» учасники дисциплінарної справи мають право подавати докази, надавати пояснення, заявляти клопотання про виклик свідків, ставити запитання учасникам дисциплінарної справи, висловлювати заперечення, заявляти інші клопотання або відводи, ознайомлюватись з матеріалами справи. Для ознайомлення можуть надаватися матеріали, які безпосередньо пов`язані зі скаргою, із дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних щодо знеособлення персональних даних.

Регламент ВРП регулює процедурні питання здійснення ВРП повноважень, визначених   Конституцією України, законами України   «Про Вищу раду правосуддя»,   «Про судоустрій і статус суддів», іншими законами України, порядок підготовки, розгляду і ухвалення ВРП та її органами рішень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 27.3 Регламенту учасникам дисциплінарного провадження або дисциплінарної справи (скаржникам, суддям або їхнім представникам) можуть надаватися для ознайомлення матеріали дисциплінарного провадження або дисциплінарної справи, які безпосередньо пов`язані зі скаргою та не становлять інформацію з обмеженим доступом, із дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних щодо знеособлення персональних даних, з урахуванням строків, необхідних для підготовки матеріалів для ознайомлення.

Матеріалами справи підтверджується, що ВРП з урахуванням пункту 27.3 Регламенту листами від 12.12.2024 № 33321/0/9-24, від 12.12.2024 № 33329/0/9-24 та від 24.12.2024 № 34021/0/9-24 на запит позивача від 06.12.2024 надало ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали дисциплінарних справ, відкритих ухвалами: Першої Дисциплінарної палати ВРП № 151/1дп/15-24 від 22.01.2024 за скаргою ОСОБА_3 №М-6/23/7-22 від 15.05.2022; Третьої Дисциплінарної палати ВРП №1135/3дп/15-24 від 17.04.2024 за скаргою ОСОБА_3 вх.№ М-6/16/7-22 від 12.05.2022; Третьої Дисциплінарної палати ВРП № 2179/3дп/15-24 від 18.07.2024 за дисциплінарною скаргою ОСОБА_4 вх. № Ч-1059/1/7-22 від 09.06.2022; Другої Дисциплінарної палати ВРП №3540/2дп/15-24 від 04.12.2024 за скаргою ОСОБА_3 М-999/4/7-22 від 01.06.2022.

Крім того, листом від 15.11.2024 № 31425/0/9-24, наданим у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 11.11.2024, ВРП було направлено позивачу Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у ВРП, затверджений наказом Голови ВРП від 11.08.2017 (у редакції наказу Голови ВРП від 25.02.2019 № 23/0/1-19), та роз`яснено щодо недопустимості поширення таких відомостей. Також, ВРП було повідомлено позивача про можливість ознайомлення із матеріалами справи у робочий час у приміщенні ВРП у присутності працівника секретаріату ВРП.

Верховний Суд додатково зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання про те, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», заяви № 23759/03 та № 37943/06).

Верховний Суд вказує, що ВРП, надаючи позивачу для ознайомлення у дистанційному режимі відповідні матеріали дисциплінарних справ, розміщених у хмарному сховищі, з урахуванням вимог пункту 27.3 Регламенту, та інформуючи позивача про Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у ВРП, та про можливість ознайомитись із матеріалами дисциплінарних справ особисто у приміщенні ВРП, виконала свій обов`язок щодо надання можливості позивачу ознайомитись із матеріалами справи і передбачений законодавством спосіб.

Верховний Суд не заперечує, що позивач має інтерес в отриманні можливості з ознайомленням із матеріалами дисциплінарної справи стосовно нього, однак за обставинами цієї справи визначений ВРП порядок надання дистанційного доступу до відомостей, що становлять службову інформацію, не може розцінюватися як відмова відповідача у наданні можливості реалізувати його право на ознайомлення із матеріалами справи.

Так, рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом у публічно-правових відносинах.  

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. 

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відтак за встановлених обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що ВРП діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами України   «Про Вищу раду правосуддя», «Про судоустрій і статус суддів», з огляду на що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-78, 241-246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними рішення та бездіяльності відмовити повністю. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.          

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. 

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева,
В.П. Юрченко, 
 І.А. Гончарова, 
 І.Я.Олендер, 
 В.В. Хохуляк, 
Судді Верховного Суду