ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року 
м. Київ
справа № 420/17510/24
адміністративне провадження № К/990/44605/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД»
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року (суддя       Василяк Д. К.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року (судді: Федусик А. Г., Бойко А. В., Шевчук О. А.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД»    
до Головного управління ДПС в Черкаській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» (надалі також - Позивач, Скаржник, ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01.
1.2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня відмовлено у відкритті провадження у справі.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції з посиланням на положення пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) зазначив, що оскільки новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, який вирішений в судовому порядку та рішення суду набрало законної сили, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.
До вказаного висновку суд першої інстанції дійшов виходячи з того, що є таке, що набрало законної сили рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2023 року у справі №580/7511/23 за позовом ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» до ГУ ДПС, предметом спору в якій було оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення             №4635/23-00-07-08-01 від 26 травня 2023 року. 
Також суд першої інстанції послався на те, що підстави у справі №580/7511/23 є фактично тіж самі, що й у цій позовній заяві - а саме наявність форс мажорних обставин, які були пов`язані з агресією російської федерації та введенням на території України воєнного стану. Підтвердженням вказаних обставин були відповідні сертифікати Торгово-промислової палати України, які не надавалися під час проведення перевірки податковим органом, а були надані безпосередньо до суду під час розгляду справи.
При цьому пославшись на постанову Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі №140/5864/23 зазначив, що не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше. А отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично Позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 4635/23-00-07-08-01 від 26 травня 2023 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року - без змін.
У постанові апеляційний суд погодився з тими висновками, що cформував суд першої інстанції.
Також додатково суд апеляційної інстанції  зазначив про те, що не вважається зміною підстав позову, доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або інше наведення іншого праворозуміння таких. 
2. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
2.1. Доводи Відповідача (особи, яка подала касаційну скаргу)
Не погоджуючись із рішенням судів, Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року і направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Позивач послався на те, що хоча предметом оскарження, як в цій справі, так і в адміністративній справі №    580/7511/23 є податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01, водночас підстави позову у них є різними.
Зазначив, що у справі №    580/7511/23 як підставу позову, якою обґрунтовувалися вимоги та протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, він вказав наявність форс-мажорних обставин, що виникли у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, які звільняли його від відповідальності за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. І виключно на цій підставі за рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі №    580/7511/23 надавалась правова оцінка.
При цьому зауважив, що у справі № 580/7511/23 суди взагалі не проводили оцінку наявності правових підстав для прийняття контрольним органом податкового повідомлення-рішення, не надавали оцінку тому, чи дійсно ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» допущено порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Водночас, за твердженням Позивача, при зверненні з цим адміністративним позовом було вказано зовсім інші підстави позову, які не є тотожними підставам позову, зазначеним у справі №    580/7511/23. Так, як підставу позову, та відповідно, протиправності податкового повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01, зазначено відсутність порушень строків виконання зобов`язань по строкам отримання товару за зовнішньоекономічними контрактами.
Позивач зазначає, що за умовами укладених і визначених умов Специфікації № 1, перерахування передоплати було здійснено двома транзакціями шляхом банківського переказу на рахунок продавця: перший для підтвердження замовлення у виробництво; другий, як остаточна передплата перед випискою інвойсу і відвантаженням товару. Водночас ГУ ДПС безпідставно розглядало кожен платіж, здійснений ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД», згідно з графіком, як окрему зовнішньоекономічну операцію, та дійшло помилкового висновку, що товар мав бути імпортованими частинами протягом 365 днів після здійснення кожного окремого платежу.
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.
3. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
3.1. Оцінка доводів учасників справи і висновку судів
Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, переглядаючи судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, виходить з такого.
Надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права у цій справі, Суд виходить з такого.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що новий спір між сторонами не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, що й в адміністративній справі №    580/7511/23 рішення в якій набрало законної сили.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Така підстава для відмови у відкритті провадження у справі як існування рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Відповідні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 29 лютого 2024 року у справі № 120/6960/23.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме предмета і підстави позову.
Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Подібна правова позиція щодо визначення предмета спору викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.
Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.
Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.
Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.
Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права й обов`язку.
Визначаючи підстави позову як складові елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від           28 листопада 2024 року у справі № 990/300/24. 
Позивач у касаційні скарзі зазначає, про те, що хоча предметом оскарження, як в цій справі, так і в адміністративній справі №  580/7511/23 є податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01, водночас підстави позову у них є різними.
Таким чином спірним є питання щодо тотожності спору у межах даної справи та адміністративної справи  № 580/7511/23 в аспекті підстав позову.
Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі №  580/7511/23 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01. 
Відповідно до зазначеного рішення як на підставу для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01 Позивач послався на наявність форс-мажорних обставин, що виникли у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. При цьому зазначав, що їх наявність підтверджується сертифікатами про форс-мажорні обставини.
Рішення у справі № 580/7511/23 мотивовано тим, що: ні під час перевірки, ні на етапі адміністративного оскарження результатів перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Позивачем не надано Відповідачу копій документів уповноважених установ, які б могли підтвердити настання випадків, які можливо віднести до обставин непереборної сили - форс-мажору; додані до позовної заяви копії сертифікатів про форс-мажорні обставини, видані у липні 2023 року, жодним чином не спростовують правильність позиції контролюючого органу про порушення Позивачем вимог частин першої  та третьої  статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, які були встановлені під час заходів валютного нагляду; сертифікат № 4800-23-3401 від 19 липня 2023 року Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області виданий з метою підтвердження існування форс-мажорних обставин для нерезидента, а не з метою неможливості дотримання граничних строків розрахунків, встановлених Національним Банком України. У той час, як заборона здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України, введена постановою Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» відмінена з 7 липня 2022 року.
Таким чином, судом у справі №  580/7511/23 вирішувалося питання щодо правомірності видання податкового повідомлення - рішення від 26 травня 2023 року №4635/23-00-07-08-01 в аспекті доводів Позивача щодо існування форс-мажорних обставин, що виникли у зв`язку з агресією російської федерації та введенням на території України воєнного стану, виникнення яких, як на те він покликався, підтверджується відповідними сертифікатами.
У справі, що розглядається, позовні вимоги обґрунтовано, тим що Позивачем не було допущено порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, оскільки на момент виникнення форс-мажорних обставин та початку перемовин між сторонами щодо зміни умов укладених контрактів передоплату у повному обсязі внесено не було, а отже і не виникало зобов`язання щодо отримання товару протягом 365 днів. 
За твердженнями Позивача, викладеними у позовній заяві, відповідне зобов`язання могло виникнути або у разі повної плати суми передоплати за контрактами або з моменту підписання між сторонами контрактів змін до їх умов щодо вартості та кількості товару.
Отже, у той час як в рамках адміністративної справи №   580/7511/23 вирішувалось питання щодо наявності форс-мажорних обставин та документів щодо належного підтвердження їх існування, які виключали можливість притягнення Позивача до відповідальності за порушення частин першої та третьої  статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме  порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, то в обгрунтування підстав звернення до суду в рамках цієї справи Позивач наводить наступні доводи. А саме,  що фактично порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів не відбулось, оскільки за умовами укладених договорів (пункт 2.1 Додатку № 1 до обох договорів) оплата вартості товару здійснювалась двома траншами, а отже Відповідач безпідставно розглядав кожен платіж, як окрему зовнішньоекономічну операцію та дійшов помилкового висновку, що товар мав бути імпортований частинами протягом 365 днів після здійснення кожного окремого траншу.
За таких обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що підстави позову в цій справі та в адміністративній справі №    580/7511/23 тотожні, є помилковими.
Отже, суди попередніх інстанцій не здійснили належним чином порівняльний аналіз підстав і обставин, якими Позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі №580/7511/23, не з`ясували ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах, незважаючи на те, що саме це є передумовою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав, установлених пунктом 2 частини першої статті 170 КАС України.
Таким чином, доводи касаційної скарги щодо порушення судами норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень.
Отже, суди передніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права й дійшли передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкриті провадження.
3.2. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною першою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Згідно з частиною четвертою статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Отже, зважаючи на положення статті 353 КАС України та враховуючи, що питання відкриття провадження у цій справі судами не вирішене, касаційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувані судові рішення - скасувати із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355 КАС України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя                                                                                 Н.Є. Блажівська
Судді                                                                                                     О.В. Білоус
                                                                                                    І.Л. Желтобрюх