ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року 
м. Київ

справа № 160/2598/20
адміністративне провадження № К/990/46107/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  160/2598/20
за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Кам`янської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Зеленбуд» про звернення стягнення податкового боргу,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Голобутовський Р. З.) від 02 липня 2024 року про повернення без розгляду клопотання про встановлення судового контролю та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Щербак А. А., Баранник Н. П., Малиш Н. І.) від 30 жовтня 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У березні 2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Кам`янської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Зеленбуд» про звернення стягнення податкового боргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд» у розмірі 4 995 926,98 грн на кошти Кам`янської міської ради.
2. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року, позов задоволено.
3. 27 червня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про встановлення судового контролю у справі № 160/2598/20.
4. В обґрунтування клопотання зазначено, що в Управлінні Державної казначейської служби України у місті Кам`янське Дніпропетровської області перебуває на виконанні виконавчий лист по справі № 160/2598/20 щодо стягнення з рахунків Кам`янської міської ради на користь Державного бюджету України в рахунок погашення податкового боргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд» на загальну суму 4 995 926,98 грн.
Листом № 28231/5/04-36-13-09-10 від 13 червня 2024 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Управління Державної казначейської служби України у місті Кам`янському Дніпропетровської області щодо надання інформації про хід виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року по справі №  160/2598/20. 
Листом від 17 червня 2024 року № 04-08-06/1160 Управління Державної казначейської служби України у місті Кам`янському Дніпропетровської області повідомило про те, що Кам`янською міською радою не виділяються додаткові асигнування для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року по справі №  160/2598/20. Повідомлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року по справі №160/2598/20 станом на теперішній час залишається невиконаним.
5. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про встановлення судового контролю у справі № 160/2598/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Кам`янської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Зеленбуд» про звернення стягнення податкового боргу - повернуто заявнику без розгляду.
6. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року залишено без змін.
7. Не погодившись із ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права просило їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
8. Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Витребувані матеріали справи.
9. 26 грудня 2024 року до Верховного Суду від Кам`янської міської ради надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року - без змін.
10. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. Повертаючи без розгляду клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про встановлення судового контролю у справі № 160/2598/20, суд першої інстанції виходив з того, що питанню про встановлення судового контролю судом вже надавалась оцінка в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили, і не оскаржувалась, а подане клопотання є аналогічним попередньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про встановлення судового контролю є очевидно безпідставним та необґрунтованим.
12. Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд додатково зазначив про те, що рішення у справі, що розглядається, було прийнято за позовом суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про звернення стягнення податкового боргу з особи, яка не є суб`єктом владних повноважень. Водночас, можливість встановлення судового контролю у цій справі, за таких обставин процесуальним законом не передбачено.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
14. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано статті 167 та 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
15. Зокрема, скаржник вказує, що повертаючи клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про встановлення судового контролю у справі № 160/2598/20, суд першої інстанції не зазначив про недоліки поданого клопотання які не дають можливості розглянути таке клопотання, що підтверджує позицію контролюючого органу про те, що клопотання подано з додержанням вимог процесуального законодавства. 
16. При цьому скаржник вказує, що суд першої інстанції помилково вважав, що підставою звернення з клопотанням про встановлення судового контролю у справі № 160/2598/20 (яке судом повернуто) є лист ДКС України № 67175/5 від 20 червня 2024 року, в той час як підставою для звернення з попередньою заявою був листи Кам`янської міської ради № 63161/5 від 31 серпня 2023 року та № 55491/5 від 01 серпня 2023 року, що свідчить про те, що підстави для звернення з вказаними клопотаннями не є аналогічними.
17. Крім того скаржник, з посиланням на приписи пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, зазначає, що суд апеляційної інстанції помилково вважав, що у спірних правовідносинах Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не може звертатися із клопотанням про встановлення судового контролю. Зокрема відповідач вважає, що оскільки Кам`янська міська рада, у розумінні статті 4 КАС України, є суб`єктом владних повноважень, й судове рішення у цій справі ухвалено не на її користь, то згідно статті 382 КАС України, суд мав встановити у цій справі судовий контроль та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення. 
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ 
18. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
19. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
21. Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26 червня 2013 року, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
22. Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
23. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
24. Приписами статті 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
25. Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
26. Відповідно до частини першої статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
27. Процесуальне законодавство визначає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
28. Таким чином Кодексом адміністративного судочинства України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.
29. Частинами першою та другою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
30. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 КАС України).
31. Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту, накладення штрафу.
32. Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком належного виконання судового рішення.
33. Колегія суддів зауважує, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи - позивача.
34. З аналізу зазначених норм законодавства видно, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
35. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
36. Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
37. Як підтверджується матеріалами справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі № 160/2598/20 звернуто стягнення на кошти Кам`янської міської ради в рахунок погашення податкового боргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд» на загальну суму 4 995  926,98 грн на користь Державного бюджету.
38. Колегія суддів звертає увагу, що вказане рішення ухвалено за позовом та на користь суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про звернення стягнення податкового боргу, який виник у юридичної особи господарюючого суб`єкта - Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд».
39. Водночас відповідач у справі - Кам`янська міська рада у спірних правовідносинах не виступав суб`єктом владних повноважень оскільки не виконував жодних публічно - владних управлінських функцій, і спір не виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, що виключає наявність у позивача підстав для звернення до суду із заявою в порядку статей 382, 383 КАС України.
40. Згідно із частиною другою статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
41. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є належним заявником ні в розумінні статті 382 КАС України, ні в розумінні статті 383 КАС України, оскільки є суб`єктом владних повноважень на користь якого постановлено судове рішення, натомість відповідач у справі - Кам`янська міська рада у спірних правовідносинах не виступає суб`єктом владних повноважень, що виключає можливість та право позивача подавати клопотання в порядку вказаних статей, відтак наявні підстави для його повернення без розгляду.
42. З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що жодні доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій жодним чином не спростовують. Інших аргументів, ніж ті, що вже були наведені позивачем в судах попередніх інстанцій та яким вже не надавалась правова оцінка, касаційна скарга не містить.
43. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 КАС України).
44. У зв`язку з цим, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359  КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року про повернення без розгляду клопотання про встановлення судового контролю та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі № 160/2598/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                       М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                                                 О. О. Шишов