ф
РІШЕННЯ
Іменем України

15 січня 2025 року 
м. Київ

справа №990/337/24
адміністративне провадження № П/990/337/24  

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого (судді-доповідача) Хохуляка В.В., 
суддів: Васильєвої І.А., Гончарової І.А., Гімона М.М., Дашутіна І.В.,  

секретар судового засідання Змієвська А.С.,

за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Таркаєвої О.С., 

розглянув як суд першої інстанції у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №990/337/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якому позивач просить: 

визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо відмови, оформленої листами від 16.08.2024 №24-4581/24, 30.08.2024 №21-4851/24 у наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, згідно запитів від 13.08.2024, 21.08.2024.

зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України надати ОСОБА_1 доступ до інформації, запитуваної у запитах від 13.08.2024, 21.08.2024, а саме: примірники його робіт, зокрема: копію зошиту для тестування, копію екзаменаційної відомості оцінювання практичного завдання на етапі іспиту у межах процедури кваліфікаційного оцінювання; інформацію про обґрунтовану оцінку його практичного завдання за кожним окремо критерієм згідно підпунктів 3.1.-3.11 пункту 3 розділу 2 Положення «Про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення», затвердженого рішенням Комісії від 03.11.2016 року № 143/зп-16 кожним окремо членом ВККС (з зазначенням їх прізвищ), які здійснювали оцінювання його практичного завдання. 

ІІ. ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, указує, що ненадання відповідачем запитуваної інформації в частині матеріалів оцінювання практичного завдання, яка містить персональні дані позивача, є порушенням його прав на доступ до інформації згідно Закону України «Про інформацію» та статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як зазначає позивач, законом чітко передбачено випадки, в яких не може бути обмежено доступ до інформації, а також відомості, які не можуть бути віднесені до інформації з обмеженим доступом. Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 частини другої статі 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Ці вимоги називають «трискладовим тестом», який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. За умови додержання сукупності всіх трьох підстав може бути обмежено доступ до інформації. Таким чином, передумовою для встановлення відкритості чи обмеження інформації є застосовування до такої інформації «трискладового тесту».

Позивач звертає увагу, що при частковому задоволенні його запиту відповідачем надано бланк відповідей тестування, зошит для виконання практичного завдання та екзаменаційну відомість (без зазначення П.І.Б. членів ВККС, які здійснювали оцінювання практичного завдання), що свідчить про те, що запитувана інформації не є інформацією з обмеженим доступом, оскільки безперешкодно надана представником відповідача та містить персональні дані позивача. Оскільки матеріали іспиту становлять персональні дані позивача, позивач вважає, що має право на доступ до них, а, відповідно, у ВККС наявні відповідні обов`язки, щодо надання таких персональних даних. Таким чином, запитувані матеріали не є службовими в силу вимог Закону України «Про захист персональних даних», а тому відсутні будь-які обмеження щодо їх надання суб`єкту персональних даних, як запитувачу.

З доводів позивача слідує, що відповідно до пункту 19 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, затвердженому наказом Голови ВККС від 05.04.2017 № 24, такими відомостями є інформація про склад Комісії (екзаменаційної комісії), що забезпечує перевірку завдань іспиту, до моменту проведення засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту. На переконання позивача, враховуючи те, що 14.08.2024 результати іспиту щодо нього вже затверджено, інформація про склад Комісії, яка здійснювала перевірку практичного завдання позивача вже не становить службову інформацію.

Позивач звертає увагу, що  члени ВККС у своїй діяльності зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина п`ята статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України. Відповідно до Положення «Про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення», затвердженого рішенням Комісії від 03.11.2016 № 143/зп-16, встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

У свою чергу, як частина п`ята статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» так і вказаний закон в цілому не надає права (повноважень) ВККС (його членам) приймати рішення щодо кваліфікаційного оцінювання судді на підставі внутрішнього переконання. На відміну від ВККС, права (повноваження) здійснювати певну діяльність на підставі внутрішнього переконання надано суду згідно процесуального закону.

Як відзначає позивач, члени ВККС не є суб`єктами приватного права, а є суб`єктами владних повноважень, тому запитувана позивачем інформація про кожного окремого члена ВККС має бути надана для розуміння виставлених балів та інших показників критеріїв, так як такі встановлювались шляхом виведення середнього арифметичного на підставі оцінок кожного члена Комісії.

В адміністративному позові зазначено, що оцінка рівня практичних навиків та умінь згідно критеріїв, викладених у пункті 3 розділу 2 Положення здійснюється за Методикою оцінювання результатів практичного завдання. ВККСУ затверджено Порядок проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання (рішення ВККСУ від 14.11.2016 № 144/зп-16), однак за змістом цього документа методика та методологія оцінювання практичних робіт судді у рамках «Іспиту» не зазначені, з огляду на що виникає питання на підставі чого та за якими критеріями членами Комісії проводилось відповідне оцінювання та виставлялась оцінка. Такі матеріали та інформація позивачу необхідні для можливості оцінки обґрунтованості прийнятого рішення щодо оцінки його практичного завдання та реалізації у майбутньому права на захист у випадку незгоди з законністю чи обґрунтованістю прийнятого рішення.

Таким чином, як вважає позивач, неможливість отримання інформації щодо власного оцінювання підриває його гарантії незалежності як судді, оскільки унеможливлює отримання доступу до запитуваної ним інформації для її дослідження та можливого подальшого об`єктивного оскарження результатів оцінювання. У адміністративному позові ОСОБА_1 просить здійснювати розгляд справи без його участі (том 1 арк спр 1-7).

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов. ВККС не погоджується з доводами і вимогами позивача, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень ВККС зазначає, що позивач звернувся з запитом, у якому просив надати на ознайомлення всі матеріали щодо оцінювання його робіт (анонімного тестування та виконання практичного завдання), зокрема, копію тестового зошиту, бланку відповідей, копію практичної роботи, критерії оцінювання практичної роботи, відомості їх оцінок з розкриттям змісту та підстав поставлених оцінок членами Комісії та інші матеріали, які обґрунтовують виставлені оцінки його роботам. 

ОСОБА_1 безпосередньо в приміщенні Комісії отримав копії бланку відповідей тестування, зошиту для виконання практичного завдання та екзаменаційної відомості (без зазначення екзаменаторів та їх оцінок).

Від ОСОБА_1 до ВККС надійшло звернення у якому позивач просив надати копію методики оцінювання результатів практичного завдання, що затверджена відповідним рішенням Комісії та надати інформацію про обґрунтовану оцінку його практичної роботи за кожним окремо критерієм згідно з підпунктами 3.1-3.11 пункту третього глави 2 розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Комісії 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18, зі змінами) кожним окремо членом Комісії (з зазначенням їх прізвищ), які здійснювали оцінювання практичного завдання позивача.

ВККС надала відповідь на вищезазначені звернення та повідомила позивача про те, що іспит в межах кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення та кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді триває, а також продовжується перевірка та оцінювання членами екзаменаційної комісії виконаних учасниками іспиту практичних завдань в межах вказаних процедур, а тому доступ до інформації, що міститься у тестових зошитах та зошитах із практичними завданням, а також склад екзаменаційної комісії, оцінки обмежується на підставі частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя, адже розголошення таких відомостей може завдати істотної шкоди цим інтересам.

Рішенням ВККС від 14.08.2024 затверджено результати першого етапу «Іспит» кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих судів (адміністративна спеціальність), складеного суддями 30.07.2024.

Як наголошує відповідач, станом на дати звернення позивача з запитами про отримання копії екзаменаційної відомості оцінювання практичного завдання (13.08.2024 та 20.08.2024), а також дати відповідей ВККС на такі запити (16.08.2024 та 30.08.2024), результати першого етапу «Іспит», складеного суддями місцевих та апеляційних судів (адміністративна спеціалізація) 20.08.2024, 10.09.2024, у межах кваліфікаційного оцінювання не були затверджені відповідними рішеннями Комісії.

Відтак, оскільки іспит в межах кваліфікаційного оцінювання продовжувався, відповідно перевірка та оцінювання практичних завдань, колегією, тривала, а інформація про склад такої екзаменаційної Комісії (до моменту проведення засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту) включена до Переліку, й відповідного засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту, складеного суддями 20.08.2024 та 10.09.2024 проведено не було, доступ до інформації про склад екзаменаційної комісії та оцінки було обмежено на підставі частини другої статті 6 Закону «Про доступ до публічної інформації», про що ВККС поінформувала позивача листами від 16.08.2024 та від 30.08.2024.

Разом з тим, ВККС зазначила, що Методики оцінювання (встановлення) рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні на підставі результатів виконання учасником іспиту практичного завдання як окремого документа нормативно-правовими актами не передбачено, та Комісією не затверджувалось. ВККС в межах повноважень наданих законом, з метою забезпечення проведення кваліфікаційного оцінювання, затвердила Положення та Порядок, які серед іншого, передбачають методологію кваліфікаційного оцінювання, критерії, відповідність яким встановлюється в ході оцінювання, показники відповідності таким критеріям та засоби їх встановлення. Також, Положення та Порядок врегульовують порядок виконання практичного завдання та його перевірки, а також показники, за якими здійснюється оцінювання практичних навичок осіб, які проходять оцінювання. Визначена Положенням та Порядком методика оцінювання результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання не передбачає використання для цього формулярів, інструкцій та/або інших матеріалів. Фіксації (відображення) у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань (висновків) членів колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, які до того ж встановлюють відповідність кандидата на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за внутрішнім переконанням, щодо окремих показників (критеріїв) не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного оцінювання, так і його методологію.

На підставі указаного, відповідач вважає, що наведені обставини в сукупності дають підстави для висновку про обґрунтованість дій ВККС при наданні відповідей на звернення ОСОБА_1 , з огляду на їх повноту та пропорційність, а також підстави для відмови в наданні інформації, яка містить службову інформацію, та ґрунтовними відповідями ВККС у розрізі загальнодоступної інформації (том 1 арк спр 34-37).

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

22.10.2024 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Верховного Суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі №990/337/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 . Постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом). Судове засідання призначено на 11.12.2024.

07.11.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач подав відзив на адміністративний позов.

У судовому засіданні 11.12.2024 оголошено перерву до 15.01.2025.

17.12.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано додаткові документи по справі.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи і вимоги позовної заяви, просив адміністративний позов задовольнити повністю. Відповідач про позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши справу, судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Рішенням ВККС від 19.06.2024 № 199/зп-24 зі змінами, внесеними рішенням Комісії від 10.07.2024 № 218/зп-24 призначено проведення 30.07.2024 (резервні дати - 20.08.2024 та 10.09.2024) іспиту для суддів місцевого суду (адміністративна спеціалізація) у межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді та кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, у тому числі й ОСОБА_1 .

30.07.2024 ОСОБА_1 були виконані тестове й практичне завдання в рамках іспиту на відповідність займаній посаді.

13.08.2024 позивач звернувся до ВККС з запитом, у якому просив надати примірники його робіт (належним чином завірені копії) та матеріалів іспиту в межах кваліфікаційного оцінювання, які обґрунтовують визначені Комісією оцінки.

16.08.2024 ВККС листом № 21-4581/24 надала відповідь на вищезазначений запит (листом Комісії від 16.08.2024 № 21-4596/24 виправлено технічну описку), в якій повідомила наступне. 

Комісією 14.08.2024 затверджено результати іспиту в межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді, складеного 30.07.2024 суддями місцевих судів (адміністративна спеціалізація). За результатами анонімного письмового тестування суддею Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1  (індивідуальний код 0027913) отримано 87,75 бала, за результатами виконання практичного завдання (індивідуальний код 0064486) - 74,5 бала. 

ВККС повідомила, що надає інформацію про результати зчитування спеціальним програмним комплексом відповідей ОСОБА_1 на запитання тестового зошита (варіант 1). За результатами опрацювання бланка відповідей а автоматичному режимі встановлено, що суддею Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 надано дві неправильні відповіді на тестові запитання № 36 та 78. 

Виконане учасником іспиту практичне завдання оцінюється кожним членом екзаменаційної комісії, який перевіряє завдання іспиту, після чого шляхом визначення середнього арифметичного бала із використанням програмного забезпечення Комісії виводиться остаточна оцінка за практичне завдання. Остаточна оцінка за практичне завдання фіксується в екзаменаційній відомості оцінювання практичного завдання, яка за необхідності формується програмним забезпеченням Комісії. 

Також, як зазначено ВККС, ураховуючи, що проведення Комісією іспиту в межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді триває, доступ до інформації, що міститься у тестових зошитах та зошитах із практичним завданням, а також про склад Комісії (екзаменаційної комісії) та оцінки, що міститься в екзаменаційній відомості оцінювання практичного завдання, обмежується на підставі частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя, адже розголошення цих відомостей може завдати істотної шкоди цим інтересам, негативні наслідки від оприлюднення вказаних відомостей значно перевищують суспільний інтерес в їх отриманні. З огляду на вказане, надсилання цих матеріалів засобами електронного та/або поштового зв`язку може призвести до несанкціонованого поширення інформації з обмеженим доступом.

Крім того, ВККС проінформувала ОСОБА_1 , що він може ознайомитись із власним бланком відповідей, зошитом для виконання практичного завдання та екзаменаційною відомістю оцінювання практичного завдання (за винятком інформації про склад Комісії (екзаменаційної комісії) та оцінки) особисто у приміщенні ВККС. 

20.08.2024 ОСОБА_1 безпосередньо в приміщенні Комісії отримав копії бланку відповідей тестування, зошиту для виконання практичного завдання та екзаменаційної відомості (без зазначення екзаменаторів та їх оцінок).

20.08.2024 позивач звернувся до ВККС з запитом, у якому  просив надати на ознайомлення всі матеріали щодо оцінювання його робіт (анонімного тестування та виконання практичного завдання), зокрема: копію тестового зошиту, бланку відповідей, копію практичної роботи, критерії оцінювання практичної роботи, відомості їх оцінок з розкриттям змісту та підстав поставлених оцінок членами Комісії та інші матеріали, які обґрунтовують виставлені оцінки його роботам.

20.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до ВККС з запитом, у якому просив надати копію Методики оцінювання результатів практичного завдання, що затверджена відповідним рішенням Комісії та надати інформацію про обґрунтовану оцінку його практичної роботи за кожним окремо критерієм згідно з підпунктами 3.1-3.11 пункту третього глави 2 розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Комісії 03.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18, зі змінами) кожним окремо членом Комісії (з зазначенням їх прізвищ), які здійснювали оцінювання практичного завдання позивача.

30.08.2024 ВККС надала відповідь на вищезазначені звернення від 20.08.2024, Комісія зазначила, що іспит в межах кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення та кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, під час якого використовуються відповідні тестові бази та бази практичних завдань, триває, не виключено, що згенеровані спеціальним програмним комплексом 30.07.2024 тестові запитання та практичні завдання можуть бути знову згенеровані в межах вказаних процедур. Перевірка та оцінювання членами екзаменаційної комісії виконаних учасниками іспиту практичних завдань в межах вказаних процедур також триває. Отже, доступ до інформації, що міститься у тестових зошитах та зошитах із практичними завданням, а також склад екзаменаційної комісії, оцінки обмежується на підставі частини другої статті 6  Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, ВККС повідомила, що Методики оцінювання (встановлення) рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні на підставі результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання як окремого документа нормативно-правовими актами не передбачено, Комісія такого документа не затверджувала. 

Вважаючи дії ВККС щодо відмови у наданні запитуваної інформації протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. НОРМИ ПРАВА (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Відповідно до частини першої статті 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 74 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичних завдань. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та кожної спеціалізації суду: адміністративної, господарської та загальної (цивільної і кримінальної). Практичні завдання проводяться щодо кожної із зазначених спеціалізацій суду. Форма та зміст тестувань, практичних завдань, а також порядок їх проведення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Частиною п`ятою статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Принципи забезпечення доступу до публічної інформації визначені у статті 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями частини першої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Згідно з вимогами частин  першої,  другої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

За приписами пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати: 1) інформацію про організаційну структуру, місію, функції, повноваження, основні завдання, напрями діяльності та фінансові ресурси (структуру та обсяг бюджетних коштів, порядок та механізм їх витрачання, структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, тощо), а також інформацію, зазначену в   частині п`ятій   статті 6 цього Закону; 2) нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності; 3) перелік та умови отримання послуг, що надаються цими органами, форми і зразки документів, правила їх заповнення; 4) порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень розпорядників інформації, дій чи бездіяльності; 5) інформацію про систему обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник; 5-1) перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних; 6) інформацію про механізми чи процедури, за допомогою яких громадськість може представляти свої інтереси або в інший спосіб впливати на реалізацію повноважень розпорядника інформації; 7) плани проведення та порядок денний своїх відкритих засідань; 8) розташування місць, де надаються необхідні запитувачам форми і бланки установи; 9) загальні правила роботи установи, правила внутрішнього трудового розпорядку; 10) звіти, в тому

За визначенням, наведеним у частині першій статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»,  запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Положеннями частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до   частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими особами, які брали участь або сприяли реалізації російської імперської політики, представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наказом Голови ВККС від 05.04.2017 № 24 затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію у Вищій кваліфікаційної комісії суддів України, відповідно положень якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до таких відомостей відносяться: зміст тестових баз (крім переліку питань тестування), баз практичних завдань, що використовуються для забезпечення проведення добору кандидатів на посаду судді та кваліфікаційного оцінювання (пункт 12); інформація, що міститься у матеріалах проведення іспиту (аудиторних відомостях, тестових зошитах, бланках відповідей анонімного тестування (анонімного письмового тестування, письмового анонімного тестування); зошитах із практичними завданнями (анонімними практичними завданнями); зошитах для виконання практичних завдань (анонімних практичних завдань); екзаменаційних відомостях (інформація про оцінки членів Комісії), які сформовані у рамках проведення добору кандидатів на посаду судді та кваліфікаційного оцінювання (пункт 14); інформація про склад Комісії (екзаменаційної комісії), що забезпечує перевірку завдань іспиту, до моменту проведення засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту (пункт 19).

Рішенням ВККС від 04.11.2016 № 144/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18) затверджено Порядок проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, відповідно до пунктів 9, 10, 11, 12, 14 розділу V якого перевірка та встановлення результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання здійснюється членами Комісії, які забезпечують проведення відповідного кваліфікаційного оцінювання. Перевірка практичних завдань може здійснюватись відповідними фахівцями у складі екзаменаційної комісії, яка утворюється рішенням Комісії. Розподіл виконаних учасниками іспиту практичних завдань для перевірки членами Комісії здійснюється з використанням спеціального програмного комплексу. Перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів (показник «Рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні» критерію «Професійна компетентність»). Результати виконаного учасником іспиту практичного завдання встановлюються членами Комісії, після чого шляхом визначення середнього арифметичного виводиться остаточна оцінка учасника іспиту за практичне завдання. Оцінка за практичне завдання виводиться шляхом округлення до наближеного цілого числа або числа з коефіцієнтом 0,5. Мінімально допустимий бал анонімного письмового тестування або практичного завдання визначається членами Комісії, які забезпечують проведення відповідного іспиту, за критеріальним методом. Критеріальний метод полягає у тому, що члени Комісії, аналізуючи тестові запитання або практичні завдання, визначають (оцінюють) вагу правильної відповіді на кожне запитання або показників виконання практичного завдання для мінімально підготовленого потенційного судді відповідного суду. Після цього кожен член Комісії виводить мінімально допустимий бал анонімного письмового тестування або практичного завдання. Оцінки членів Комісії усереднюються, а ці середні значення використовуються для визначення мінімально допустимог

Згідно з пунктом 11 розділу І Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання до матеріалів проведення іспиту належать: 1) аудиторна відомість; 2) тестовий зошит; 3) бланк відповідей для складення анонімного письмового тестування; 4) зошит із практичним завданням; 5) зошит для виконання практичного завдання; 6) акти закриття та розкриття сейф-пакетів із матеріалами іспиту; 7) акт про відмову від складення іспиту; 8) протокол реєстрації порушень; 9) акт позаштатних ситуацій; 10) матеріали відеофіксації; 11) відомість результатів анонімного письмового тестування; 12) екзаменаційна відомість оцінювання практичного завдання; 13) відомість результатів практичного завдання; 14) відомість загальних результатів іспиту; 15) рішення Комісії про встановлення мінімально допустимого бала анонімного письмового тестування або практичного завдання та визначення результатів учасників іспиту; 16) рішення Комісії про допуск учасників іспиту до дослідження суддівського досьє та співбесіди (у разі визначення іспиту першим етапом кваліфікаційного оцінювання).

Рішенням ВККС від 04.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18) було затверджене Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, відповідно до положень якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)  складові елементи методики оцінювання (встановлення) рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні визначені підпунктами 3.1-3.11 пункту 3 глави 2 розділу ІІ. Для цілей проведення іспиту Комісія на підставі відповідних рішень затверджує деперсоніфіковані (кодовані) та персоніфіковані (декодовані) результати анонімного письмового тестування та практичного завдання (абзац 5 пункту 14 розділу ІІІ). 

VI. ОЦІНКА СУДУ 

Суд ураховує, що тягар доведення того, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації і повинен ґрунтуватись на нормах права і відповідати положенням частини другої статті 19 Основного Закону.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВККС є органом, що виконує делеговані державою повноваження, зокрема, щодо проведення кваліфікаційного іспиту, а тому відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, пов`язаної з виконанням цих повноважень.

Забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: оприлюднення і систематичного її оновлення, зокрема, на офіційних веб-сайтах і надання інформації за запитами на інформацію.

Водночас, гарантоване державою право на отримання публічної інформації не є безумовним і стосовно певних видів публічної інформації (конфіденційної, таємної та службової) може бути обмежено доступ у разі сукупності обов`язкових умов, визначених у законі.

Як встановлено судом, рішенням ВККС призначено проведення іспиту для суддів місцевого суду (адміністративна спеціалізація) у межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді та кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, у тому числі й ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 були виконані тестове й практичне завдання в рамках іспиту на відповідність займаній посаді.

Позивач звернувся до ВККС з запитом, у якому просив надати примірники його робіт (належним чином завірені копії) та матеріалів іспиту в межах кваліфікаційного оцінювання, які обґрунтовують визначені Комісією оцінку.

ВККС повідомила, що надає інформацію про результати зчитування спеціальним програмним комплексом відповідей ОСОБА_1 на запитання тестового зошита. Ураховуючи, що проведення Комісією іспиту триває, доступ до інформації, що міститься у тестових зошитах та зошитах із практичним завданням, а також про склад Комісії (екзаменаційної комісії) та оцінки, що міститься в екзаменаційній відомості оцінювання практичного завдання, обмежується на підставі частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»

ОСОБА_1 безпосередньо в приміщенні Комісії отримав копії бланку відповідей тестування, зошиту для виконання практичного завдання та екзаменаційної відомості (без зазначення екзаменаторів та їх оцінок).

Позивач звернувся до ВККС з запитами, де просив надати на ознайомлення всі матеріали щодо оцінювання його робіт (анонімного тестування та виконання практичного завдання), надати копію Методики оцінювання результатів практичного завдання, що затверджена відповідним рішенням Комісії та надати інформацію про обґрунтовану оцінку його практичної роботи за кожним окремо критерієм кожним окремо членом Комісії (з зазначенням їх прізвищ), які здійснювали оцінювання практичного завдання позивача.

ВККС надала відповідь на вищезазначені звернення та повідомила ОСОБА_1 про те, що іспит, під час якого використовуються відповідні тестові бази та бази практичних завдань, перевірка та оцінювання членами екзаменаційної комісії виконаних учасниками іспиту практичних завдань в межах вказаних процедур - тривають. Отже, доступ до інформації, що міститься у тестових зошитах та зошитах із практичними завданням, а також склад екзаменаційної комісії, оцінки обмежується на підставі частини другої статті 6  Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З указаного слідує, що часткова відмова відповідача у задоволенні запиту на інформацію позивача здійснена з підстав, визначених у пункті 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме - інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Відповідач посилався на те, що запитувана позивачем інформація є службовою інформацією, що входить до переліку, затвердженого наказом Голови ВККС від 05.04.2017 № 24, а саме у пунктах 12, 14, 19.

У пункті 1 частини першої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено перелік інформації, яка може належати до службової, зокрема, така, що пов`язана з процесом прийняття рішень і передує публічному обговоренню та/або прийняттю рішень.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно з пунктами 9, 10 розділу V Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 144/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18), перевірка та встановлення результатів виконаного учасником іспиту практичного завдання здійснюється членами Комісії, які забезпечують проведення відповідного кваліфікаційного оцінювання. Розподіл виконаних учасниками іспиту практичних завдань для перевірки колегіями здійснюється з використанням спеціального програмного комплексу.

Відповідно до абзацу 5 пункту 14 розділу ІІІ Положення проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням ВККС від 04.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для цілей проведення іспиту Комісія на підставі відповідних рішень затверджує деперсоніфіковані (кодовані) та персоніфіковані (декодовані) результати анонімного письмового тестування та практичного завдання.

Рішенням від 19.06.2024 ВККС, зі змінами згідно рішення ВККС від 10.07.2024, призначивши іспит в межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді та кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, серед іншого, визначила графік проведення іспиту. Для суддів місцевих та апеляційних судів визначила такий графік проведення іспиту з адміністративної спеціалізації: 30.07.2024 (основна дата), 20.08.2024 та 10.09.2024 (резервні дати).

Відповідачем подано до суду додаткові документи, дослідивши які, суд встановив, що рішенням ВККС від 31.07.2024 визначено постійну колегію Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ІНФОРМАЦІЯ_1 для перевірки практичних завдань з адміністративної спеціалізації, виконаних суддями 30.07.2024, 20.08.2024 та 10.09.2024 під час іспиту в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді та кваліфікаційного оцінювання суддів у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення.

Рішенням ВККС від 14.08.2024 № 255/зп-24 затверджено кодовані результати складеного 30.07.2024 суддями місцевих судів (адміністративна спеціалізація) анонімного письмового тестування в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді (додаток 1), затверджено кодовані результати виконаного 30.07.2024 суддями місцевих судів (адміністративна спеціалізація) практичного завдання в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді (додаток 2), затверджено та вирішено оприлюднити на офіційному вебсайті Комісії декодовані результати іспиту, складеного суддями місцевих судів (адміністративна спеціалізація), у межах кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді (додаток 3), у тому числі ОСОБА_1

Таким чином, ВККС в межах повноважень та у порядку, визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Порядком проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженим рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 144/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18), а також Положенням проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженим рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18, визначила черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання, визначила склад колегії Комісії для перевірки практичних завдань, здійснила оцінку виконаного ОСОБА_1 практичного завдання та визначила результати складеного 30.07.2024 практичного завдання.

Разом з цим, станом на 13.08.2024 та 20.08.2024 (дати звернення позивача з запитами) та відповіді ВККС (16.08.2024, 30.08.2024) результати першого етапу «Іспит», складеного суддями місцевих і апеляційних судів (адміністративна спеціалізація) 20.08.2024 та 10.09.2024 (резервні дати), у межах кваліфікаційного оцінювання не були затверджені відповідними рішеннями Комісії.

Таким чином, оскільки іспит у межах кваліфікаційного оцінювання продовжувався та, відповідно, перевірка та оцінювання практичних навичок тривала, а інформацію про склад екзаменаційної Комісії, що перевіряє виконані завдання іспиту (до моменту проведення засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту) включено до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Вищій кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого наказом Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05.04.2017 № 24, й відповідного засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту, складеного суддями 20.08.2024 та 10.09.2024, проведено не було, то доступ до інформації про склад екзаменаційної комісії й оцінки було обмежено на підставі частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки зазначена інформація відноситься до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Вищій кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого наказом Голови ВККС від 05.04.2017 № 24 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В адміністративному позові ОСОБА_1 посилається на те, що з огляду на відсутність затвердженої методики оцінювання (встановлення) рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні виникає питання на підставі чого та за якими критеріями членами Комісії проводилось відповідне оцінювання та виставлялась оцінка і такі матеріали та інформація позивачу необхідні для можливості оцінки обґрунтованості прийнятого рішення щодо оцінки його практичного завдання.

Відповідно до положень пунктів 11, 12, 14 розділу V Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням ВККС від 04.11.2016 № 144/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18), перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів, після чого шляхом визначення середнього арифметичного виводиться остаточна оцінка кожним членом Комісії, які в подальшому усереднюються для визначення мінімально допустимого бала і із використанням програмного забезпечення Комісії виводиться остаточна оцінка за практичне завдання, яка фіксується в екзаменаційній відомості оцінювання практичного завдання.

Розглянувши доводи позивача, суд установив, що в ході перевірки практичного завдання членами Комісії виявляється його відповідність критеріям, які містяться у Положенні проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженому рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18), та Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженому рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 144/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18).

Відповідно до пункту 6 розділу І Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженому рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 144/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18), об`єктивність проведення іспиту забезпечується його прозорістю, конфіденційністю тестових запитань і практичних завдань, єдиною методикою встановлення його результатів, рівністю умов доступу до інформації про його процедуру, місце, час і тривалість проведення тощо.

З огляду на викладене, вимога позивача надати йому інформацію про обгрунтовану оцінку його практичної роботи за кожним окремо критерієм згідно підпунктів 3.1-3.11 пункту 3 розділу 2 Положення «Про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення», затвердженого рішенням ВККСУ від 03.11.2016 № 143/зп-16, кожним окремо членом ВККС (з зазначенням прізвищ), які здійснювали оцінювання його практичного завдання, є безпідставною, оскільки фіксації (відображення) у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань (висновків) членів  колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, які до того ж встановлюють відповідність кандидата на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за внутрішнім переконанням, щодо окремих показників (критеріїв) не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного оцінювання, так і його методологію.

Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів», Положення проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженому рішенням ВККС від 04.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18), обов`язку щодо фіксування членами колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, міркувань (висновків) щодо критеріїв оцінки практичної роботи, не передбачають. Відтак, документальне оформлення (фіксація) таких міркувань (висновків) ВККС не здійснювала.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»   розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

У свою чергу, з огляду на те, що екзаменаційна відомість оцінювання практичного завдання та рішення Комісії про встановлення мінімально допустимого бала анонімного письмового тестування або практичного завдання та визначення результатів учасників іспиту належать до матеріалів проведення іспиту, доступ до інформації про склад екзаменаційної комісії й оцінки було обмежено на підставі частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки зазначена інформація відноситься до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Вищій кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого наказом Голови ВККСУ від 05.04.2017 № 24 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Як було встановлено судом, листом від 16.08.2024 ВККС надала на запит позивача інформацію про результати зчитування спеціальним програмним комплексом відповідей на запитання тестового зошита та поінформувала позивача про можливість ознайомлення із власним бланком відповідей, зошитом для практичного завдання (за винятком інформації про склад екзаменаційної комісії та оцінки) особисто у приміщенні ВККС, оскільки надсилання таких матеріалів засобами електронного та/або поштового зв`язку може призвести до несанкціонованого поширення інформації з обмеженим доступом. Також ВККС надала позивачу інформацію щодо порядку та методики оцінювання результатів іспиту. 

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки примірник робіт ОСОБА_1 , у тому числі копія бланку відповідей тестування, копія зошиту для виконання практичного завдання, копія екзаменаційної відомості оцінювання практичного завдання на етапі іспиту у межах  процедури кваліфікаційного оцінювання, а також інформація про оцінки членів Комісії та склад Комісії (екзаменаційної комісії), що забезпечує перевірку завдань іспиту, до моменту проведення засідання Комісії щодо затвердження результатів іспиту, належать до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Вищій кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого наказом Голови ВККС від 05.04.2017 № 24 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а також зважаючи на те, що здійснення фіксації (відображення) у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань (висновків) членів  колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, щодо оцінки практичної роботи ОСОБА_1 за кожним окремо критерієм згідно підпунктів 3.1-3.11 пункту 3 розділу ІІ Положення проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням ВККСУ від 04.11.2016 № 143/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 13.02.2018 № 20/зп-18, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), кожним окремо членом ВККС (з зазначенням прізвищ), не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного оцінювання, так і його методологію, то позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Верховний Суд вказує, що в контексті спірних правовідносин, відповідач, як розпорядник публічної інформації окрім обов`язку надавати інформацію, повинен забезпечити вимоги встановленого режиму щодо обмеженого доступу до такої інформації у разі сукупності обов`язкових умов, визначених у законі.

Верховний Суд вважає, що обмеження доступу до службової інформації здійснено відповідачем з метою підтримання авторитету правосуддя, оскільки надання доступу до такої інформації суперечить меті проведення кваліфікаційного оцінювання, яке у відповідності до чинного законодавства України проводяться анонімно, а інформація, яка міститься у міститься у матеріалах, які запитував позивач, розробляється на умовах конфіденційності.

Розголошення вказаної інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам, оскільки надання вільного доступу до такої інформації жодним чином не сприятиме формування високопрофесійного суддівського корпусу, що явно суперечить суспільним інтересам.

Шкода від оприлюднення такої інформації перевищує суспільний інтерес в її отриманні, оскільки ВККС на постійній основі діє у системі правосуддя України, безпосередньо залучена до формування суддівського корпусу, забезпечення їх належного кваліфікаційного рівня, повинна сприяти укріпленню авторитету системи правосуддя, шляхом безстороннього, незалежного та ефективного виконання покладених на неї функцій.

Таким чином, інформуючи позивача про механізм реалізації його права на інформацію (порядок доступу до інформації) відповідач виконав обов`язок розпорядника інформації щодо надання інформації, відтак, визначений Комісією порядок надання доступу до інформації з обмеженим доступом у приміщенні ВККС не може розцінюватися як відмова відповідача у наданні інформації.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі встановлених обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що ВККС, надаючи відповідь на запит позивача на інформацію, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом України «Про доступ до публічної інформації», з огляду на що підстави для задоволення позову відсутні.
За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору за подання цього позову, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 22, 245, 246, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 17.01.2025.

-------------------- 

-------------------- 

-------------------- 

-------------------- 

-------------------- 
В.В. Хохуляк
І.А. Васильєва
І.А. Гончарова
М.М. Гімон
І.В. Дашутін
Судді Верховного Суду