УХВАЛА

03 лютого 2025 року 
м. Київ
cправа №  912/3030/19 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Міщенка І.   С.,
розглянувши заяву  ОСОБА_1 
про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Булгакової   І.   В., Жайворонок Т. Є. у справі
за позовом Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Цефей" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер")
до Фізичної особи - підприємця Лимаренка Володимира Володимировича,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер"
та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - (1) ОСОБА_1 , (2) ОСОБА_2 
про заборону використання знаків для товарів і послуг,
ВСТАНОВИВ:
1.           ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на  постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2024 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2024 у цій справі. 
2.          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Колос І. Б. (головуюча), Булгакова І. В., Жайворонок   Т. Є.
3.          Верховний Суд ухвалою від 20.01.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та постановив здійснювати перегляд оскаржуваних судових рішень у цій справі в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
4.          В подальшому, а саме 29.01.2025 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) направив до Верховного Суду заяву про відвід суддів Булгакової І. В. та Жайворонок   Т. Є. від розгляду цієї справи. 
5.          Заява мотивована доводами, зокрема про те, що судді Булгакова І. В. та Жайворонок   Т. Є. входили до складу колегії суддів, яка у касаційному порядку переглядала судові рішення у справі №   912/3031/19, за наслідками чого ухвалила постанову від 24.01.2025, в якій висловила правову позицію щодо можливості /неможливості оскарження певних судових актів, яка на думку заявника, є помилковою, підтвердженням чого є аргументи касаційної скарги ОСОБА_2 .  Також ОСОБА_1 вважає, що нічим не обумовлена, запроваджена колегією суддів Касаційного господарського суду у справі №   912/3031/19 нова правова позиція свідчить про особисте неприязне відношення суддів,  які входили до її складу до ОСОБА_1 .
6.          Розглянувши наведені ОСОБА_1 доводи, Верховний Суд (у визначеному протоколом від 13.01.2025 складі) ухвалою від 30.01.2025 визнав їх необґрунтованими, а тому справу №   912/3030/19 передав на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід в порядку, передбаченому статтею 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
7.          Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 31.01.2025 для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів, визначено суддю Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенка І. С.
8.          Розглянувши передану заяву, оцінивши наведені у ній доводи і аргументи, суд відмовляє у її задоволенні і обґрунтування цієї відмови зазначає таке.   
9.          Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід колегії суддів. 
10.          Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що подано її з підстави відводу, яка визначена у пункті 5 частини першої статті 35 ГПК України.
11.          Відповідно до вказаної норми суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. 
12.          Між тим, вичерпний перелік таких обставин чинним законодавством не визначено, а тому вирішення питання про визнання тих чи інших обставин тими обставинами, мова про які йде у наведеному пункті, лежить в межах повноважень суду.     
13.          Однак при цьому, відповідно до частини четвертої статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
14.          Розглядаючи заяви про відвід, що подані на підставі пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України, суд не може оцінювати правову позицію суддів іншої судової колегії та надавати оцінку мотивам прийняття того чи іншого судового рішення. Тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.
15.          Суд враховує, що Європейський суд з прав людини пояснював, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.
У контексті об`єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010). 
16.          Як вже зазначалося, ОСОБА_1 у заяві про відвід як на обставини, що викликають у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Булгакової І. В. та Жайворонок Т. Є., фактично посилається на те, що вказані судді входили до складу колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що прийняла постанову від 24.01.2025 у справі № 912/3031/19, в якій виснувала, зокрема, щодо   можливості /неможливості оскарження певних судових актів. 
17.          Між тим, такі аргументи як раз і є саме формою незгоди із з процесуальними рішеннями суддів, що в силу чіткої норми закону (частина четверта статті 35 ГПК України) підставою для відводу бути не може. Особиста думка заявника щодо вирішеного судом касаційної інстанції правового питання не свідчить про упередженість чи необ`єктивність суддів. 
18.          Доводи ж ОСОБА_1 про те, що судді Булгакова І. В. та Жайворонок Т. Є мають до нього особисте неприязне відношення є абсолютно безпідставними. Заявник не надав жодного доказу, який би міг підтвердити такі твердження. Так само не надав він і доказів, які б підтверджували, що вказані судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду цієї справи та/або існують переконливі факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності їх безсторонності. 
19.          За наведених міркувань, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Булгаковій І. В. та Жайворонок Т. Є. декларативний та необґрунтований. Підстави для відведення вказаних суддів від розгляду цієї справи відсутні.
За цим, керуючись статтями 35, 38, 39, 234 ГПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Булгакової І. В. та Жайворонок      Т. Є. у справі №   912/3030/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               Міщенко І. С.