УХВАЛА

10 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №440/9712/23
адміністративне провадження № К/990/2688/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу   Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області   
на ухвалу   Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року
у справі № 440/9712/23 за заявою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправною відмову УДМС України в Полтавській області у прийнятті у ОСОБА_1. декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації; зобов`язано УДМС України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації із врахуванням висновків суду.
23.04.2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява представника УДМС в Полтавській області про визнання виконавчого листа № 440/9712/23, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19.12.2023 року, таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року заяву УДМС України в Полтавській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено, а саме: визнано виконавчий лист № 440/9712/23, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 19.12.2023 року щодо зобов`язання УДМС України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації із врахуванням висновків суду, - таким, що не підлягає виконанню.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 року: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року по справі № 440/9712/23 скасовано, ухвалено постанову, якою у задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
26.04.2024 року представником позивача до суду подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали суду у справі № 440/9712/23 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення - Окремої ухвали.
01.05.2024 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали суду в справі № 440/9712/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДМС України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 року по справі № 440/9712/23 змінено, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
06.09.2024 року представником позивача до Полтавського окружного адміністративного суду подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 року у справі № 440/9712/23 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня отримання ухвали.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року у задоволенні заяви відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року: апеляційну скаргу ОСОБА_1       задоволено частково; ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 440/9712/23 скасовано; заяву ОСОБА_1       про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 440/9712/23 задоволено частково; зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 року у справі № 440/9712/23 протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року.
26.12.2024 року Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області звернулося до Другого апеляційного адміністративного суду з заявою про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року, в якій просило роз`яснити: 
- яким чином може УДМС до спірних правовідносин застосовувати пункти 94, 102 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року за № 215/2001, що зазначено в мотивувальній частині постанови суду, всупереч правовим позиціям Верховного Суду, який у своїх постановах від 06.12.2024 року та від 19.12.2024 року в аналогічних справа №   440/14326/23 та № 280/1155/23 вказав на необхідність застосування у подібних правовідносинах вимог положень абзацу 13 частини 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України», пунктів 118, 119 зазначеного Порядку провадження; 
- яким чином УДМС має підготувати висновок про можливість задоволення клопотання заявника відповідно пункту 94 Порядку провадження та в подальшому здійснити дії відповідно до п. 102 Порядку провадження, на необхідність якого вказав суд у мотивувальній частині, якщо таке рішення приймається за результатами розгляду поданих заявником документів про прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону, прийняття рішень за якими відноситься до компетенції Президента України за поданням Державної міграційної служби України до Комісії при Президентові України з питань громадянства та якщо відповідна заява та документи ОСОБА_1 не подавалися.
Ухвалою   Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року заяву Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року залишено без задоволення.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області   подало касаційну скаргу до Верховного Суду.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали   суду апеляційної інстанції   про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи   відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до вимог частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч. 2 статті 254 КАС України).
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Як вбачається зі змісту заяви про      роз`яснення      судового рішення,       відповідач розуміє зміст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року та відповідачем не зазначено, в чому саме полягає незрозумілість постанови суду апеляційної інстанції в розумінні ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року встановлено, що чинним законодавством не передбачена можливість Територіального органу ДМС України за результатами розгляду документів з питань громадянства долучати до матеріалів справи декларацією про відмову від іноземного громадянства без прийняття будь-якого рішення, у зв`язку з чим таке долучення не є виконанням       рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 р.
Таким чином, дослідивши зміст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 р., яку просить роз`яснити заявник, апеляційний суд вважав, що вказане судове рішення є зрозумілим, оскільки      не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.
Так із врахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви УДМС про роз`яснення      судового рішення, оскільки постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року є зрозумілою, її      резолютивна      частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Скаржник зазначає, що Заява Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області обґрунтована тим, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року є незрозумілою саме в порядку її виконання та підстав прийняття рішень УДМС в межах компетенції, що свідчить про недодержання заявником вимог ст. 254 КАС України щодо роз`яснення саме судового рішення, зокрема, його резолютивної частини.
Крім того, посилання на практику Верховного Суду в зазначеній категорії спорів щодо розгляду декларацій про відмову від іноземного громадянства, свідчить про те, що скаржник не погоджується з мотивами, викладеними в постанові від 17 грудня 2024 року, що не є підставою для роз`яснення судового рішення.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року, правильно застосував норми процесуального права (стаття 254 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому касаційна скарга є необґрунтованою, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі № 440/9712/23 за заявою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    Н.М. Мартинюк

                                                                                                    Ж.М. Мельник-Томенко