УХВАЛА

17 березня 2025 року 
м. Київ
справа №380/6019/24
адміністративне провадження № К/990/1903/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року позов задоволено частково. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимозі статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у цій справі повернуто скаржнику.
14 січня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» військова частина НОМЕР_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у цій справі.       
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику десятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі та надання доказів про надсилання цієї касаційної скарги іншим учасникам справи.
07 лютого 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» скаржник надіслав до Верховного Суду заяву про продовження процесуального строку.
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року заяву військової частини НОМЕР_1 задоволено. 
Продовжено військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у цій справі на десять днів із дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги.
Вказану ухвалу відповідно до довідки про доставку електронного листа отримано 19 лютого 2025. 
28 лютого 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач повторно надіслав заяву про продовження процесуального строку з мотивів неможливості у строк, наданий Судом, виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 28 січня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху.
Так, відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що за приписами статті 8 КАС України адміністративний суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Верховний Суд наголошує, що надання процесуальних переваг одній із сторін в тому числі шляхом неодноразове продовження процесуального строку нівелює закладені законодавцем принципи адміністративного судочинства в частині процесуальної рівності. 
У зв`язку з цим подана заява про продовження процесуального строку задоволенню не підлягає. 
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, враховуючи невиконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху та ненадання документа про сплату судового збору у визначному Судом розмірі, а також доказів про надсилання цієї касаційної скарги іншим учасникам справи, Суд повертає касаційну скаргу особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
УХВАЛИВ:
1.У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відмовити.
2.Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді 	 С.А. Уханенко  	
          	 В.М. Соколов   О.В. Кашпур