ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року 
м. Київ
справа № 560/8899/24
адміністративне провадження № К/990/44234/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу №560/8899/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича
про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року
у справі №560/8899/24 (постановлену у складі колегії: головуючого судді Моніча Б.С., суддів Гонтарука В.М. та Білої Л.М.),

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин та судових рішень у справі

1.          У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича, в якому просила:

1)          визнати рішення, дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника цього управління Крупи Олександра Володимировича завідомо протиправними щодо:

-          порушення строків на надання відповіді на інформаційний запит позивача від 26 квітня 2024 року;

-          ігнорування вимоги позивача про надсилання інформації за запитом від 26 квітня 2024 року на мою електронну пошту;

-          відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 травня 2024 року з висновком про відсутність підстав для встановлення позивачу виплати 456,00 грн як особі, якій станом на 11 квітня 2024 року виповнилось 75 років.

2)          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на підставі частини другої статті 8, статті 24 Конституції України, частини третьої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV, Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI нарахувати з 11 квітня 2024 року й виплачувати щомісячну виплату 456,00 грн, як особі, якій станом на 11 квітня 2024 року виповнилось 75 років;

3)          зобов`язати відповідачів згідно зі статтею 56 Конституції України відшкодувати заподіяну позивачу моральну шкоду, у рівних пропорціях, яку позивач оцінює у розмірі 1600000 (один мільйон шістсот тисяч) грн, заподіяну їй протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю, грубими порушеннями прав на своєчасне та у визначеному нею електронному форматі отримання інформації, позбавлення виплати 546,00 грн шляхом дискримінації прав позивача як особи, що станом на 11 квітня 2024 року виповнилось понад 75 років;

4)          у разі задоволення позову позивач просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

2.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії.

3.          Позивачка звернулася до суду із заявою про відвід судді Блонського В.К.

4.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Блонського В.К. та вирішено передати справу №560/8899/24 для вирішення питання про відвід судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року суддя Матущак В.В. дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Блонського В.К. та відмовив у задоволенні такої заяви у справі №560/8899/24.

6.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року призначено підготовче засідання з розгляду справи №560/8899/24.

7.          Позивачка вдруге звернулася із заявою про відвід судді Блонського В.К.

8.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Блонського В.К. та передав справу №560/8899/24 для вирішення питання про відвід судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

9.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року суддя Гнап Д.Д. дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Блонського В.К. та відмовив у задоволенні такої заяви у справі №560/8899/24.

10.          Позивачка втретє звернулася до суду із заявою про відвід судді Блонського В.К.

11.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року суддя Блонський В.К. дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід та відмовив у задоволенні такої заяви.

12.          Позивачка вчетверте звернулася до суду із заявою про відвід судді Блонського В.К.

13.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Блонського В.К. визнано зловживанням процесуальними правами та залишено без розгляду.

14.          Позивачка вп`яте звернулася до суду із заявою про відвід судді Блонського В.К.

15.          Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Блонського В.К. визнано зловживанням процесуальними правами та залишено без розгляду.

16.          Не погодившись ухвалами Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року і від 07 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

17.          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суд від 04 жовтня 2024 року з тих підстав, що положеннями частини першої статті 294 КАС України не передбачена можливість апеляційного оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання з питань відводу судді.

18.          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суд від 07 жовтня 2024 року з тих підстав, що положеннями частини першої статті 294 КАС України не передбачена можливість апеляційного оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання з питань відводу судді.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

19.          Не погодившись з ухвалами Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року, від 07 жовтня 2024 року та ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

20.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що постановляючи ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції порушив положення статей 294 та 299 КАС України, оскільки положеннями статті 294 КАС України передбачена можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про відвід судді без розгляду.

21.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 також вважає, що суд першої інстанції, під час розгляду її заяв від 02 жовтня 2024 року і 05 жовтня 2024 року про відвід судді, дійшов необґрунтованих та безпідставних висновків про застосування положень частини третьої статті 45 КАС України та залишення таких заяв без розгляду.

22.          У касаційній скарзі просить скасувати ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року і 07 жовтня 2024 року, ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

23.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2024 року, визначено склад колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян: суддя-доповідач Жук А.В., судді Мельник-Томенко Ж.М. та Мартинюк Н.М.

24.          До початку розгляду справи суддею-доповідачем Жуком А.В., суддями                              Мельник-Томенко Ж.М. та Мартинюк Н.М. заявлено самовідводи, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме, без урахування спеціалізації.

25.          Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2024 року заяви суддів Жука А.В.,                          Мельник-Томенко Ж.М. та Мартинюк Н.М. задоволено.

26.          Вирішено відвести суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М. та Мартинюк Н.М. від участі у розгляді справи №560/8899/24.

27.          Матеріали адміністративної справи №560/8899/24 (провадження №К/990/44234/24) передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для визначення складу суду в установленому порядку.

28.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від              03 грудня 2024 року визначено склад колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав: суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Чиркін С.М. та Шарапа В.М.

29.          Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року і 07 жовтня 2024 року та відкрито касаційне провадження на ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі №560/8899/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи О.В. про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії.

30.          Електронну копію ухвали Верховного Суду доставлено в електронний кабінет ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 10 грудня 2024 року о 00:39, що підтверджується довідкою Верховного Суду про доставку електронного документа.

31.          Електронну копію ухвали Верховного Суду доставлено в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 10 грудня 2024 року о 00:39, що підтверджується довідкою Верховного Суду про доставку електронного документа.

32.          Копія ухвали отримана за підписом представника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області засобами поштового зв`язку 09 грудня 2024 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 0610213343044.

33.          Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2025 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 05 березня 2025 року.

34.          При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

Позиція інших учасників справи

35.          З відзивом на касаційну скаргу відповідачі не зверталися.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків суду апеляційної інстанції і доводів учасників справи

36.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

37.          Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

38.          Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

39.          Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

40.          Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

41.          Зазначеним вимогам процесуального закону ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року не відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є прийнятними з огляду на таке.

42.          Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII і стаття 13 КАС України.

43.          Можливість забезпечення права на апеляційний перегляд справи є також однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства (частина третя статті 2 КАС України).

44.          Переглядаючи рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне врахувати підхід Верховного Суду щодо вирішення правових питань, пов`язаних із відкриттям апеляційного провадження.

45.          Так, у постанові від 05 січня 2021 року у справі №1718/2-а-834/11 суд касаційної інстанції зазначив, що Конституція України як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012). Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

46.          На цій підставі Верховним Судом сформульовано правовий висновок, відповідно до якого однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного перегляду справи. При цьому право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частини першої статті 55 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду. КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення. Цей принцип полягає у тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень. Тому необґрунтована відмова у відкритті апеляційного провадження суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого доступу до правосуддя та права на апеляційний перегляд судового рішення.

47.          Аналогічна правова позиція була застосована Верховним Судом у постановах від 27 березня 2024 року у справі №380/1105/23, від 02 жовтня 2024 року у справі №260/4277/21, від 02 жовтня 2024 року у справі №520/10306/2020, від 15 жовтня 2024 року у справі №320/15441/23, від 29 листопада 2024 року у справі №380/14127/23, від 28 січня 2025 року у справі №460/22384/23.

48.          Відповідно до статті 13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

49.          Частиною другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

50.          Позиція Верховного Суду стосовно застосування цієї статті Кодексу сформована, зокрема у постановах від 25 квітня 2019 року у справі №808/2565/15, від 14 травня 2019 року у справі №820/4563/16, від 14 травня 2019 року у справі №802/1535/16-а, від 31 липня 2019 року у справі №826/9698/15, від 31 липня 2019 року у справі №524/145/15-а, від 22 січня 2020 року у справі №826/9389/16, від 24 червня 2021 року у справі №640/18998/18 та від 29 травня 2024 року у справі №260/8779/23.

51.          Згідно з частиною першою та другою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

52.          Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

53.          Статтею 294 КАС України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27)відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження; 28) залишення без задоволення заяви, поданої в порядку, визначеному статтею 383 цього Кодексу.

54.          Відповідно до пункт 1 частини першої статті 299 суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

55.          Позиція Верховного Суду стосовно застосування цієї статті Кодексу сформована, зокрема у постановах від 28 серпня 2018 року у справі №825/971/17, від 29 жовтня 2018 року у справі №686/21593/16-а, від 12 лютого 2019 року у справі №274/2217/17, від 13 червня 2019 року у справі №200/15533/17(2-а/200/1165/17), від 21 травня 2020 року у справі №2а-212/05 та від 15 листопада 2023 року у справі №380/у2/21.

56.          З аналізу вищезазначених норм процесуального права колегія суддів дійшла висновку, що положеннями статті 294 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

57.          Разом з тим, приписи пункту 1 частини першої статті 299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

58.          Право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом.

59.          Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду.

60.          Як зазначено вище, Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 04 жовтня 2024 року вирішив:

1)          Заяву ОСОБА_1 від 02 жовтня 2024 року про відвід судді Блонського В.К. визнати зловживанням процесуальними правами та залишити без розгляду.

2)          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3)          Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

61.          Також, Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 07 жовтня 2024 року вирішив:

1)          Заяву ОСОБА_1 від 05 жовтня 2024 року про відвід судді Блонського В.К. повторно визнати зловживанням процесуальними правами та залишити без розгляду.

2)          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3)          Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

62.          З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав того, що під час розгляду заяв про відвід судді Блонського В.К., судом першої інстанції постановлено ухвали про відмову задоволенні таких відводів, відповідно до частини першої статті 294 КАС України не підлягають апеляційному оскарженню, належним чином не встановив суті таких рішень, враховуючи відсутність фактичного вирішення таких заяв за передбаченим статтею 40 КАС України порядком.

63.          Отже, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції не вирішив питання які саме рішення були прийняті судом першої інстанції та оскаржуються позивачкою в апеляційному порядку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64.          Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

65.          Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

66.          Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа