УХВАЛА

27 січня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/10733/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Вронської Г.О., Губенко Н.М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва 
(суддя - Ярмак О.М.)
від 24.09.2024 
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Буравльов С.І., судді - Шапран В.В., Андрієнко В.В.)
від 19.11.2024
за скаргою ОСОБА_1 
на дії Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва)
у справі за позовом ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
про стягнення 159 327,00 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.          У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 106 241,00 грн заборгованості по дивідендах за 2018 рік, 28 786,00 грн пені, 21 514,00 грн інфляційних втрат та 2 786,00 грн 3% річних.
2.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2023, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023, позов задоволено повністю.
3.          26.06.2023 Господарський суд міста Києва на виконання рішення видав судовий наказ.
4.          08.09.2023 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
5.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024, скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі № 910/10733/22; зобов`язано державного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вчинення дій по примусовому виконанню судового наказу у цій справі.
6.          Постановою Верховного Суду від 24.05.2024 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 залишено без змін.
7.          12.08.2024 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
8.          Скарга мотивована тим, що 29.05.2024 державний виконавець незаконно виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, тому просила скасувати вказану постанову.
9.          Ухвалою Господарського міста Києва від 24.09.2024, яка  залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024, у задоволенні скарги відмовлено.
10.          Суди дійшли висновку, що після відкриття виконавчого провадження державний виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії, спрямовані на виконання судових рішень, боржниками за якими є Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій є правомірними, оскільки вчинені відповідно до закону.
11.          24.12.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу Господарського міста Києва від 24.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024, і прийняти нове рішення, яким скаргу на дії державного виконавця задовольнити.
12.          В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги скаржниця не погоджується з оскаржуваними рішеннями, оскільки вважає, що на момент винесення постанови про зупинення виконавчого провадження боржник не надавав державному виконавцю наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 52 від 23.03.2023, не звертався до державного виконавця з повідомленням про наявність обставин про зупинення виконавчого провадження, і в матеріалах виконавчого провадження немає відповідного листа. Скаржниця посилається на порушення судами статей 8, 41, 57 Конституції України та статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, оскільки вважає, що зупинення виконавчого провадження порушило її право отримати дивіденди, і зазначає, що таке порушення відбулося на підставі наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 52 від 23.03.2023, який, на її думку, є незаконним, оскільки недоведений до населення у встановлений законом спосіб.
13.          Верховний Суд вивчив матеріали касаційної скарги і дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
14.          Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
15.          Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
16.          У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
17.          Частиною першою статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
18.          Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
19.          Законом України "Про виконавче провадження" врегульовані питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів.
20.          Згідно зі статтею 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
21.          Відповідно до пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового військовослужбовців, його перерахунку, щодо військовослужбовців житлом) боржниками, за якими, зокрема, є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
22.          Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що:
-           19.07.2023 Головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 за наказом № 910/10733/22, виданим Господарським судом міста Києва про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 161886,00 грн;
-          відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 52 від 23.03.2023 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" було включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану;
-           27.03.2023 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" повідомило Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що воно включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану;
-          після відкриття виконавчого провадження державний виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії, спрямовані на виконання судових рішень, боржниками за якими є Публічне акціонерне товариство "Укрнафта";
-          Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) постановою від 29.05.2024 зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 910/10733/22 від 26.06.2023 до закінчення воєнного стану.
23.          Встановивши зазначені обставини (зокрема, щодо повідомлення боржником 27.03.2023 державного виконавця про наявність обставин для зупинення вчинення виконавчих дій у період воєнного стану), суди дійшли висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій є правомірними, оскільки вчинені відповідно до закону.
24.          Ураховуючи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, Верховний Суд вважає, що доводи скаржниці не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права, а зводяться виключно до переоцінки встановленого судами.
25.          Крім того, доводи скаржниці щодо незаконності наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 52 від 23.03.2023 не приймаються судом до уваги, оскільки питання встановлення законності/незаконності цього нормативного акту не відноситься до компетенції суду касаційної інстанції у цьому провадженні.
26.          Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
27.          З урахуванням зазначеного, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_1 , оскільки правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому відповідно до частини другої статті 293 ГПК України Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Керуючись нормами статей 234, 287, 290, частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/10733/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024.

2.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                            І. Кондратова

Судді                                                                                                        Г. Вронська

                                                                                                  Н. Губенко