УХВАЛА

07 січня 2025 року 

м. Київ

справа №160/16509/24

адміністративне провадження № К/990/49530/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Чиркіна С.М., суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 160/16509/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду II групи з 18.07.2023, внаслідок травми, захворювання, так, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 № 23/в;
зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 18.07.2023 інвалідності II групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, без урахування раніше виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 відкрито провадження у цій справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2024, позовну заяву задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні ОСОБА_1 внаслідок встановлення ІІ групи інвалідності 18.07.2023 року;
зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності 18.07.2023 року внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум такої допомоги;
в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Міністерства оборони України задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 в адміністративній справі №160/16509/24 скасовано.
Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні ОСОБА_1 внаслідок встановлення ІІ групи інвалідності 18.07.2023 року;
зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності з 18.07.2023 року внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду".
20.12.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої та підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу).
Скаржник вважає, що оскаржувана постанова потребує перегляду в касаційному порядку, оскільки: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Окрім того оскаржувана постанова суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.11.2024 по справі № 560/419/24 щодо порядку призначення одноразової грошової допомоги внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв.
Також справа становить значний суспільний інтерес (оскільки стосується виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності під час проходження військової служби (державної служби особливого характеру).
Скаржник наголошує, що справа має виняткове значення для нього, тому що стосується стягнення коштів з видатків, передбачених на утримання Збройних Сил України в умовах воєнного стану та підриває заходи оборони та захисту територіальної цілісності та недоторканості держави.
Перевіривши касаційну скаргу та документи, додані до неї, суд приходить до наступного висновку.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як встановлено вище, як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої та підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Проте, обґрунтування касаційної скарги не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Так, "значний суспільний інтерес" це обґрунтована зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення.
Скаржником не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.
Щодо покликання скаржник на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме не застосування судом апеляційної інстанції правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.11.2024 по справі № 560/419/24 суд зазначає наступне.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №560/419/24 Верховний Суд встановив, що «…Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково.
Визнано протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум від 29 вересня 2023 року № 56/975 (пункт 146), в частині призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, у розмірі різниці між 300 та 90-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2014 року, в сумі 255780 грн.
Зобов`язано комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 28 червня 2023 року другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням вже виплачених сум допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовлено…
…У березні 2014 року позивачу була встановлена II група інвалідності внаслідок захворювання «ТАК, пов`язаного з проходженням військової служби». Вказане підтверджується витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол № 162 від 27 березня 2014 року), довідкою до акту МСЕК від 01 квітня 2014 року серія АВ №0356244...
…Відповідно до висновку військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю від 07 червня 2023 року встановлено: огляд особи - первинний; «захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», «травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби»...».
У цій справі суд апеляційної інстанції встановив наступне: «…25.01.2017 року під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи з 22.12.2016 року, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, інвалідність встановлена на строк до 01.01.2018 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №072759 від 22.12.2017 року (ас54).
Під час повторного огляду органами МСЕК 18.07.2023 року ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи з 18.07.2023 року, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, інвалідність встановлена на строк до 01.08.2024 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №186478 від 18.07.2023 року…
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Міністерства оборони України задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 в адміністративній справі №160/16509/24 скасовано.
Ухвалено нову постанову, якою адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні ОСОБА_1 внаслідок встановлення ІІ групи інвалідності 18.07.2023 року;
зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності з 18.07.2023 року внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду.
Суд вважає, що правовий висновок Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.11.2024 по справі № 560/419/24 сформований за інших обставин.
Окрім того у цій справі суд апеляційної інстанції не зобов`язував відповідача виплачувати позивачу одноразову грошову допомогу, що спростовує доводи скаржника у контексті наявності підстав касаційного оскарження, наведених у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, суд приходить до висновку, що скаржником не обґрунтовано наявність підстави касаційного оскарження, зазначених у касаційній скарзі.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 341 КАС України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд вважає, що скаржник не довів наявність підстав, вказаних у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у цій справі.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 160/16509/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін

Судді:                                                                                           Я.О. Берназюк

                                                                                                    А.Ю. Бучик