УХВАЛА

27 січня 2025 року 
м. Київ

справа №380/28380/23
адміністративне провадження № К/990/46530/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №380/28380/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, у якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у позивача декларацію про відмову від іноземного громадянства, подану нею 23 жовтня 2023 року, замість документа про припинення громадянства РФ;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 подану 23 жовтня 2023 року декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства РФ.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства РФ. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства РФ. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
03 грудня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №380/28380/23. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2024 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Губська О.А., Мацедонська В.Е. 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Мацедонська В.Е.
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням заявнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі. Надано заявнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2025 року задоволено заяву Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про продовження процесуального строку. Продовжено Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 16 грудня 2024 року, а саме щодо надання до суду документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі, терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
24 січня 2025 року до Верховного Cуду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно надійшла заява про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.
Вирішуючи зазначену заяву відповідача, Суд зазначає.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
Отже, КАС України визначено максимально можливу тривалість строку (десять днів з дня вручення ухвали), який встановлюється судом для усунення недоліків касаційної скарги. Цей строк, який за своєю суттю є процесуальним, може бути продовжений судом з власної ініціативи або за заявою учасника справи.
У той же час, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.
Слід також врахувати, що умовою продовження строку усунення недоліків касаційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.
Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві.
Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для продовження строку для усунення недоліків.
Отже, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.
Колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем у заяві доводи не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на його рахунок, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити судовий збір упродовж нового строку.
Верховний Суд також зауважує, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що Верховним Судом Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області вже продовжувався строк для усунення недоліків, підстави для задоволення повторної заяви про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.
Отже, відповідачем недоліки касаційної скарги у межах наданого строку не усунуто, що свідчить про невідповідність касаційної скарги вимогам статті 330 КАС України. 
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки відповідачем не усунуто недоліки касаційної скарги у встановлений Судом строк, то касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.
Керуючись статтями 169,  248,  330, 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Відмовити Головному управління Державної міграційної служби України у Львівській області у задоволені заяви про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №380/28380/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          М.В. Білак
                                        
                                                                                          Ж.М. Мельник-Томенко

                                                                                          В.Е. Мацедонська