УХВАЛА

11 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №420/6932/24
адміністративне провадження №К/990/48578/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
під час розгляду в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справи №420/6932/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
29 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» (далі - позивач, ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 06 березня 2024 року відмовив у відкритті провадження за позовною заявою ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23. 
Ухвала суду вмотивована тим, що позивач раніше вже подав позов до суду з таким же предметом спору. Так, Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 17 січня 2023 року у справі № 420/16533/22 задовольнив позовну заяву ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 травня 2023 року задовольнив апеляційну скаргу ГУ ДПС, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про відмову в позові. Верховний Суд ухвалою від 15 серпня 2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження у справі № 420/16533/22. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у цій справі (№420/6932/24) та у справі № 420/16533/22 наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому керуючись пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 01 травня 2024 року задовольнив апеляційну скаргу ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД», скасував ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року, а справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Такий висновок апеляційного суду вмотивований тим, що позови у справі №420/16533/22 та у цій справі (№420/6932/24) заявлені з різних підстав, що виключає можливість застосування положень пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Ухвалою від 20 травня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив спрощене провадження у справі № 420/6932/24.
31 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ГУ ДПС подало заяву про залишення позову без розгляду, мотивуючи її тим, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами поза межами строків, встановлених статтею 122 КАС України.
Ухвалою від 16 липня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд відмовив в задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Залишив без руху позовну заяву ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД».
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції врахував висновки викладені Верховним Судом в постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18, та зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте 07 червня 2022 року, тоді як з цим позовом позивач звернувся до суду лише 29 лютого 2024 року. Враховуючи приписи статті 169 КАС України, суд першої інстанції виснував, що заява про залишення позову без розгляду подана передчасно, а позивачу слід надати строк для надання заяви про поновлення строку звернення до суду.
22 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» подало заяву про поновлення строку звернення до суду, вмотивовану тим, що належним чином засвідчене оскаржуване податкове повідомлення-рішення до теперішнього часу не було отримане позивачем, в електронному кабінеті воно також не відображається.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 19 серпня 2024 року поновив ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» строк звернення до суду та продовжив розгляд справи № 420/6932/24.
Рішенням від 19 серпня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 14 листопада 2024 року апеляційну скаргу ГУ ДПС задовольнив частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким адміністративний позов залишив без розгляду.
Врахувавши висновки, викладені Верховним Судом в постановах від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20, суд апеляційної інстанції вказав, що з урахуванням зміни судової практики платник податків може звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Апеляційний суд врахував, що податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23 вже було предметом розгляду у межах справи №420/16533/22, однак адміністративні позови у вказаній справі та у цій справі (№420/6932/24) обґрунтовані різними підставами. Разом з тим, станом на дату подання адміністративного позову у справі № 420/16533/22 позивач вже достовірно знав про існування спірного податкового повідомлення-рішення. 
Суд апеляційної інстанції визнав пропуск строку звернення до суду з поважних підстав з огляду на оскарження податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23 в межах справи № 420/16533/22, що мало місце у період з 15 листопада 2022 року (дата звернення до суду) по 15 серпня 2023 року (дата відмови у відкритті апеляційного провадження). Разом з тим, адміністративний позов у цій справі (№420/6932/24) було подано лише 27 лютого 2024 року і жодних обґрунтованих пояснень і доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» не навело. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів ГУ ДПС щодо залишення позову без розгляду.
Не погодившись з постановою апеляційного суду, ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року. 
Касаційна скарга (з урахуванням її уточнень) обґрунтована тим, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року вже було визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду і цей строк було поновлено. Вказана ухвала суду першої інстанції окремому оскарженню не підлягала, проте, апеляційний суд фактично переглянув в апеляційному порядку зазначену ухвалу суду першої інстанції. Скаржник не погоджується із можливістю здійснення апеляційним судом такого перегляду і вважає відсутнім висновок Верховного Суду із зазначеного питання.
Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права з підстави, визначеної абзацом шостим частини четвертої статті 328 КАС України.
ГУ ДПС подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд відмовити в її задоволенні з огляду на правильність висновку апеляційного суду про пропуск позивачем строку на оскарження податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23. Посилаючись на висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20, відповідач наголошує, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення у випадку, якщо платником податків не застосовувалась процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) становить шість місяців. Посилання позивача на неотримання спірного податкового повідомлення-рішення, на переконання відповідача, є незмістовними, адже останнє було надіслано на офіційну адресу ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД», про що були надані відповідні докази. Більше того, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 14 листопада 2024 року зазначив, що за наслідками дослідження за допомогою комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» матеріалів справи №420/16533/22 було встановлено, що при зверненні з адміністративним позовом у вказаній справі ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» долучило до нього копію спірного податкового повідомлення-рішення, що спростовує доводи позивача про неотримання вказаного рішення. Відповідач також посилається на приписи статті 45 КАС України, вважаючи, що позивач зловживає наданими йому процесуальними правами.
Виходячи із змісту спірних правовідносин, а також доводів касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі, одним із спірних питань, що підлягає вирішенню Верховним Судом, є дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2022 року № 3711/15-32-07-08-23, які оскаржено ТОВ «ПБК «ІНТЕРБУД» 27 лютого 2024 року.
Під час касаційного розгляду встановлено, що ухвалою від 21 листопада 2024 року за наслідками розгляду матеріалів касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №500/2276/24 на підставі частини п`ятої статті 346 КАС України.
Підставою для передачі справи №500/2276/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало те, що наразі існують неоднакові підходи в правозастосуванні щодо строку звернення до суду з позовами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Врахування одного підходу щодо застосування норм права свідчитиме про відступлення від іншого підходу щодо застосування норм права у спосіб, що не передбачений правилами КАС України.
Так, у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду виснував, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
У постанові від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформувала висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Разом з тим, 19 січня 2023 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 140/1770/19 про стягнення заборгованості. У пункті 99 цієї постанови Суд виснував, що строк давності у 1095 днів, встановлений статтею 102 ПК України, поширюється, зокрема, на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (пункт 56.18 статті 56).
При цьому у пункті 101 постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України, встановлюючи спеціальні строки звернення до суду, є відсильною до статті 102 цього Кодексу та регулює виключно правовідносини щодо оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Такий висновок Велика Палата Верховного Суду повторила у постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 320/12137/20 про стягнення коштів.
Передаючи справу №500/2276/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд зазначив, що формування правового висновку щодо строку оскарження податкового повідомлення-рішення у справах № 140/1770/19 та № 320/12137/20, у яких предмет спору стосувався бюджетного відшкодування податку на додану вартість, призвело до різного застосування таких правових висновків адміністративними судами. Така ситуація щодо різного тлумачення норм, що визначають строк на оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, негативно впливає на правову визначеність, ускладнює для платників податків визначення оптимальної стратегії захисту своїх прав та повною мірою не дає можливості платникам податків визначити, який же конкретний строк звернення до суду позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, що може обмежити право на доступ до суду.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 19 грудня 2024 року прийняла до розгляду справу №500/2276/24 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з метою формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права для визначення конкретного правозастосування при встановленні судами обставин дотримання платниками податків строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
З огляду на викладене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №500/2276/24.
Керуючись статтями 236, 355 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі №420/6932/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №500/2276/24.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон Л.І. Бившева   В.П. Юрченко