УХВАЛА

08 січня 2025 року 

м. Київ

справа № 340/106/24

адміністративне провадження № К/990/49305/24 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі №340/106/24 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Кіровоградської обласної прокуратури, керівника Кіровоградської обласної прокуратури, Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання неправомірними дій, скасування рішення про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Кіровоградської обласної прокуратури, керівника Кіровоградської обласної прокуратури, Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Кіровоградської обласної прокуратури №242к від 05 грудня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами - начальника організаційно-методичного відділу прокуратури області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 05 грудня 2023 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №6 від 02 листопада 2023 року про неуспішне проходження атестації заступником начальника Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами - начальником організаційно-методичного відділу Прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами - начальника організаційно-методичного відділу Прокуратури Кіровоградської області або на рівнозначній (аналогічній) посаді в Кіровоградській обласній прокуратурі;
- стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 06 грудня 2023 року по дату винесення судового рішення.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року позов задоволено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року абзац                4 резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року скасовано та прийнято у новій редакції:
«Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами - начальника організаційно-методичного відділу Прокуратури Кіровоградської області з 06 грудня 2023 року».
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня                       2024 року залишено без змін
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня              2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі №340/106/24 повернуто особі, яка її подала.
20 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла повторна касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі №340/106/24.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею                   328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування пункту 11 розділу І Порядку №221 у взаємозв`язку з пунктом 17 розділі ІІ Закону №133-ІХ.
Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявниці, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Проте скаржник не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів першої та апеляційної інстанцій при застосуванні конкретної норми права, та як, на його думку, ця норма повинна застосовуватися, а також не обґрунтував підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо.)
Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті                 328 КАС України, заявником не викладено передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.
Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Генерального прокурора на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року у справі №340/106/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                    О.Р.Радишевська