УХВАЛА

21 січня 2025 року 
м. Київ

справа №815/178/16
адміністративне провадження № Зв/990/6/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши заяву розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №815/178/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулася до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Одеської області (надалі - Прокуратура), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в      Одеській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ №3131к від 14 грудня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м. Одеси з 14 грудня 2015 року;
- поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурі Прокуратури;
- стягнути з Прокуратури на користь ОСОБА_1 відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постановою Одеською окружною адміністративного суду від 22 серпня 2016 року в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року скасовано.
Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Одеської області №3131к від 14 грудня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м.Одеси з 14 грудня 2015 року.
Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в структурі прокуратури Одеської області.
Стягнуто з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 грудня 2015 року по день фактичного поновлення на посаді.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду постановою від 17 липня 2018 року  касаційну скаргу Прокуратури Одеської області задоволено.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2016 року у справі №815/178/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.
Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі №815/178/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено в силі.
17 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №815/178/16 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Заявниця посилається на рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024   року №11-р(II)/2024 у справі №  3-157/2023(290/23), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, оскільки позивачку звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
З огляду на це, за результатами розгляду заяви просить скасувати постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду постановою від 17 липня 2018 року   та прийняти нову постанову, якою у задоволенні касаційної скарги Прокуратури Одеської області відмовити і постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2016 року залишити в силі.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Згідно з частинами першою, другою статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених  частиною другою,  пунктами 1,  2 частини п`ятої  статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за виключними обставинами може бути переглянуто судове рішення, яким вирішено спір або закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили.
Умовами для перегляду за виключними обставинами судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій є зміна або скасування рішення суду попередньої інстанції, з ухваленням нового судового рішення.
Таким чином, інстанційність суду, до якого подається така заява, залежить від суду, який змінив або ухвалив нове судове рішення по суті заявлених вимог.
Відсутність прийняття судом апеляційної чи касаційної інстанції, за наслідками перегляду попереднього судового рішення, нового рішення або рішення про його зміну виключає можливість перегляду таким судом прийнятого ним рішення за виключними обставинами.
Заявниця просить переглянути за виключними обставинами постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду постановою від 17 липня 2018 року, якою скасовано постанову суду апеляційної інстанції та залишено в силі рішення суду першої інстанції. 
Отже, у цій справі Верховний Суд не приймав нове судове рішення, а здійснював перегляд рішень судів попередніх інстанцій, за результатами якого скасував постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2016 року і залишив в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року, якою і вирішено спір по суті.
Таким чином, заява про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 липня 2018 року подана на судове рішення, яким не вирішено спір по суті, що унеможливлює його перегляд за виключними обставинами, у зв`язку з чим у відкритті провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 361, 362, 365, 366 Кодексу адміністративного судочинства України суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №815/178/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М. Мартинюк
А.Г. Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду