УХВАЛА

29 січня 2025 року 
м. Київ

справа №990/1/25
адміністративне провадження № Зп/990/1/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Бившевої Л.І., Білоуса О.В., Гончарової І.А., Олендера І.Я., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, 
ВСТАНОВИВ:
27 січня 2025 року до Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до Дорадчої групи експертів (щодо відбору суддів КСУ) Члени/заступники члена ДГЕ (іноземні) ОСОБА_8 (Ірландія), ОСОБА_11 (США), ОСОБА_10 (Словенія),член ДГЕ, ОСОБА_12 (Польща), ОСОБА_13 (США), член ДГЕ, ОСОБА_14 (Польща), член ДГЕ, Члени/заступники члена ДГЕ (українські) ОСОБА_7, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Держава Україна Президент України - Зеленський Володимир Олександрович, Верховна Рада України - Голова ВРУ - Стефанчук Руслан Олексійович, Кабінету Міністрів України прем`єр-міністр України - Шмигаль Денис Анатолійович, Конституційний Суд України.
Вказана заява надійшла до Верховного Суду до подання позовної заяви.
У цій заяві ОСОБА_1 сформував свої вимоги наступним чином (мовою оригіналу):
1. Не забути розглянути Заяву про відвід усіх суддів КАС ВС та КАС ВС - вцілому і передати справу до єдиного існуючого в Україні суду - Вищого антикорупційного суду, утвореного ЗАКОНОМ відповідно до ч. 2 ст. 19 + п. 14 ч. 1 ст. 92 + ч.2 ст. 125 конституції України;
2. Прийняти, розглянути і задовольнити Заяву про забезпечення позову без виклику до суду учасників справи, бо у нас ще з`являться нові «Судді КСУ» - без присяг, кваліфікованих самими ж суддями - без присяг і в неіснуючому Конституційному суді;
3. В якості доказів просить витребувати із КСУ присяги суддів КСУ, а також із ВККС Досьє усіх суддів діючого КСУ, що були призначені за квотою СУДДІВ;
4. Судовий збір - не сплачує свідомо, бо вважає, що його сплата обумовлена Кодексом адміністративного Судочинства, який не передбачений в основному писаному законі - Конституції України (див. ст. 91 КУ) і слова КОДЕКС немає в жодній присязі суддів КАС ВС.
Надаючи оцінку поданій заяві щодо необхідності вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, Суд виходить з такого.
Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України. Відповідно до закону можуть діяти вищі спеціалізовані суди. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.
Згідно з частиною першою статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.
Невизнання заявником процесуального законодавства не нівелює його чинності та дії, а отже Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду керується у своїй діяльності КАС України як єдиним джерелом процесуального закону.
За приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначено статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України.
Положеннями статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.
У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.
До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Частиною першою статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається:
1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
З поданої заяви про забезпечення позову неможливо встановити предмет позову і зміст порушених прав та інтересів заявника, що унеможливлює з`ясування обставин щодо необхідності забезпечення позову та обґрунтованості підстав його застосування. 
Крім того, всупереч наведеним вище вимогам, у поданій заяві не наведено жодного з передбачених частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України видів забезпечення позову, які належить застосувати, з обґрунтуванням такої необхідності.
Також відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Серед іншого, заявник декларує намір подати заяву про відвід усім суддям КАС ВС вцілому, вмотивовану відсутністю, на його думку, присяги суддів після призначення їх на посаду. Процесуальним наслідком задоволення такого відводу просить скерувати справу до єдиного чинного існуючого в Україні суду - Вищого антикорупційного суду. Попри те, відповідної заяви до цих матеріалів не додано.
Водночас, статтею 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів констатує, що відводу складу суду, визначеному автоматизованим розподілом судової справи між суддями, в порядку, встановленому законом, не заявлено.
Згідно з частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
За правилами підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про забезпечення позову розмір судового збору складає 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", прийнятого 19.11.2024 Верховною Радою України, з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлюється в розмірі 3028, 00 гривень.
Отже, за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 слід було сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.
Однак до заяви про забезпечення позову, всупереч вимогам частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заявником не додано документа про сплату судового збору. Також заява не містить доказів, які б підтверджували про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
Відповідно до частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано, зокрема, без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи зазначене вище, Суд приходить до висновку про невідповідність поданої заяви про забезпечення позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.
Керуючись статтями 150-154, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Суддя-доповідач                                                                                     І.Л. Желтобрюх
Судді                                                                                                         Л.І. Бившева
                                                                                                                  О.В. Білоус
                                                                                                                  І.А. Гончарова
                                                                                                                  І.Я. Олендер