УХВАЛА

14 січня 2025 року
м. Київ

справа №160/10790/24
адміністративне провадження №К/990/48761/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 у справі №160/10790/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
25 квітня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні і не виплаті солдату ОСОБА_1 грошового утримання в сумі 30000 грн та додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100000 грн, за період з 1 листопада 2023 року по теперішній час, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Наказу Міністерства Оборони України №260 від 7 червня 2018 року, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити солдату ОСОБА_1  грошового утримання в сумі 30000 грн та додаткову грошову винагороду у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100000 грн, за період з 1 листопада 2023 року по теперішній час, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Наказу Міністерства Оборони України №260 від 7 червня 2018 року, Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року позовну заяву задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 1 листопада 2023 року до 29 листопада 2023 року, 19 грудня 2023 року до 17 січня 2024 року, з 13 лютого 2024 року до 27 лютого 2024 року, з 7 березня 2024 року до 7 березня 2024 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), в розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року за період з 01.11.2023 по 29.11.2023, 19.12.2023 по 17.01.2024, з 13.02.2024 по 27.02.2024, з 07.03.2024 по 07.03.2024, з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На зазначене рішення суду, військовою частиною НОМЕР_1 було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу   військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №160/10790/24 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків, а саме надання до суду апеляційної інстанції: документу, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі - 1816,80 грн.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №160/10790/24 повернуто.
Не погоджуючись із таким рішенням апеляційної інстанції, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 13 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку.
Скаржник просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та ухвалити судове рішення про направлення адміністративної справи на новий розгляд до апеляційного суду.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 3 та 5 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, заявник у вступній частині касаційної скарги оскаржує до суду касаційної інстанції ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року про повернення апеляційної скарги, проте у прохальній частині касаційної скарги заявник просить суд скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року.
Проте, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно встановлювати яке саме судове рішення та по якій саме справі є предметом касаційного оскарження, а тому такий недолік потребує усунення заявником касаційної скарги.
Таким чином, скаржнику необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України, та зазначити які саме рішення судів попередніх інстанцій ним оскаржуються у справі №160/10790/24, шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, де зазначити оскаржувані судові рішення та межі їх оскарження.
Крім того, матеріали касаційної скарги, які надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року (на момент звернення з касаційною скаргою) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить:     3 028 грн.
Оскільки касаційна скарга подана через підсистему "Електронний суд" скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 3   028 грн. 
Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання до суду:  1) надання документу про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі; 2) подати касаційну скаргу у новій редакції, в якій чітко перелічити судові рішення, які оскаржуються із зазначенням меж їхнього оскарження, 3) надати докази надсилання копії касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи.
Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів: Загороднюка А.Г. (наказ від 17 грудня 2024 року №690/0/51-24) та Мельник-Томенко Ж.М. (наказ від 3 січня 2025 року №9/0/5-25), розгляд цієї скарги відбувся по виходу суддів з відпустки.
Керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 у справі №160/10790/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,  - залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.Г. Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду