УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

10 лютого 2025 року 
м. Київ
справа №520/8206/22
адміністративне провадження № К/990/51126/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Стеценка С.Г., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року
у справі №520/8206/22
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФ України в Харківській області, відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірним дії ГУ ПФ України в Харківській області щодо обмеження пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області призначити та виплачувати пенсію по інвалідності, обчисленої згідно з довідкою Харківської обласної прокуратури від 14 січня 2022 року №21-13, у розмірі 60% заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року позов задоволено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФ України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року.

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року роз`яснено, що при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року слід призначити та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 16 лютого 2022 року, пенсію по інвалідності, обчислену згідно з довідкою Харківської обласної прокуратури від 14 січня 2022 року №21-13 у розмірі 60% заробітної плати на підставі статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ), без обмеження пенсії максимальним розміром та без обмежень, встановлених Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у тому числі обмеження і особливості, які передбачаються законом для осіб з числа пенсіонерів, що працюють.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення.

Позивач вдруге звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року роз`яснено, що при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року слід призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, починаючи з 16 лютого 2022 року, обчисленої згідно з довідкою Харківської обласної прокуратури від 14 січня 2022 року №21-13 у розмірі 60% заробітної плати і згідно із статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, без обмеження максимальним розміром заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років, та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень максимальним розміром виплату перерахованої пенсії, без обмежень перерахунку та виплати перерахованої пенсії за вислугу років незалежно від працевлаштування, незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України або в органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності, в також незалежно від одержаного заробітку, прибутку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФ України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року.

ГУ ПФ України в Харківській області 25 грудня 2024 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, в якій заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку відповідач вказував на дію воєнного стану на території України та області, тривалими повітряними тривогами, постійними ракетними обстрілами, відсутністю електроживлення та необхідності забезпечення безпеки співробітників ГУ ПФ України в Харківській області.

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2025 року касаційну скаргу ГУ ПФ України в Харківській області було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені у заяві про поновлення строку підстави визнані судом неповажними та встановлено заявнику десятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення процесуального строку.

Вказану ухвалу Верховного Суду доставлено в електронний кабінет ГУ ПФ України в Харківській області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 09 січня 2025 року о 22:25.

15 січня 2025 року ГУ ПФ України в Харківській області звернулося до Суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку ГУ ПФ України в Харківській області зазначає, що Харківська територіальна громада входить до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309. Крім того, проведення бойових дій на території Харківської області, здійснення обстрілів, зокрема й міста Харків, затяжні повітряні тривоги, відсутність електропостачання, значно ускладнюють роботу ГУ ПФ України в Харківській області та впливають на звичний режим роботи. Таким чином, відповідач вважає зазначені обставини істотними перешкодами та труднощами для своєчасного виконання процесуальних дій. Відповідач просить Суд визнати наведені у заяві підстави пропуску строку поважними та поновити процесуальний строк.

Інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідачем не наведено.

Суд дійшов висновку, що дані доводи є неналежними для задоволення заяви скаржника виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від 07 липня 1989 року).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (пункт 27 рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява №8371/02), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження Суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до Суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Надаючи оцінку доводам ГУ ПФ України в Харківській області Суд зазначає, що питання поновлення процесуального строку, у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із введенням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Тобто, сам лише факт введення воєнного стану не може бути обґрунтованою підставою для поновлення строку.

Колегія суддів звертає увагу, що у касаційній скарзі ГУ ПФ України в Харківській області не зазначає обставини, які безпосередньо вплинули на можливість дотримання процесуального строку, у причинно-наслідковому зв`язку з введеним воєнним станом в Україні.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що можливість дотримання процесуального строку залежала від постійних обстрілів міста Харків та затяжних повітряних тривог, які безпосередньо вливали на режим роботи органу державної влади, оскільки обставини носять загальний характер, не стосуються конкретних обставин, а також притаманні кожній справі у якій суд встановить пропуск особою процесуального строку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на звернення до Верховного Суду зі значним пропуском строку (більше ніж 6 місяців).

Колегія суддів вважає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів, які спричинили значне пропущення строку на касаційне оскарження є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, що настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Враховуючи зазначене, Суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 333 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на вищезазначене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна позиція щодо вирішення питання про поновлення процесуальних строків висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 14 липня 2022 року у справі №480/1643/21, від 05 вересня 2023 року у справі №320/5328/22, від 13 січня 2025 року у справі №440/2357/24.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку та відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі №520/8206/22.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі №520/8206/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    В.М. Бевзенко

                                                                                                    С.Г. Стеценко