УХВАЛА

05 грудня 2024 року 
м. Київ

cправа №  909/195/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жайворонок Т. Є. - головуючої, Булгакової І. В., Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Бережанське лісомисливське господарство»

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 

у справі
за позовом Філія "Бережанське лісомисливське господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "НОЯ-7 ЛТД"
про стягнення заборгованості за договором в сумі 43    082, 57 грн,

ВСТАНОВИВ: 

20.11.2024 Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Бережанське лісомисливське господарство» (далі - Ліси України) 11.11.2024 (згідно з відміткою на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024. Крім того, прохальна частина касаційної скарги містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 7 статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі              3 028 грн. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі                           43 082, 57 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в розумінні ГПК справа № 909/195/24 є малозначною.
Підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК, за яких Суд міг би визнати, що оскаржені судові рішення у справі № 909/195/24 підлягають касаційному оскарженню, скаржник у касаційній скарзі взагалі не навів.
Вивчивши і проаналізувавши зміст оскаржених судових рішень і матеріали поданої касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги Суд також не вбачає. 
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 909/195/24.
З огляду на те, що Суд вирішив відмовити у відкритті касаційного провадження, заявлене у касаційній скарзі клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.
Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 909/195/24 за касаційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Бережанське лісомисливське господарство» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                               Т. Є. Жайворонок

Судді:                                                                                                       І. В. Булгакова

                                                                                                                 І. Б. Колос