УХВАЛА

30 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/762/24 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ємця А.А.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни ( далі - ФОП Понькіна О.В., скаржник)

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024
та постанову Півнчного апеляційного господарського суду від 28.08.2024
у справі № 910/762/24
за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Завод Супутник" 
до Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни
про стягнення 195 393,72 грн
за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни 
до Приватного акціонерного товариства "Завод Супутник"
про визнання зобов`язання припиненими

В С Т А Н О В И В:

21.10.2024 (подана через підсистему "Електронний суд" 18.10.2024) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 та постанову Півнчного апеляційного господарського суду від 28.08.2024 (повний текст постанови складено та підписано 02.10.2024) у справі № 910/762/24 і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні первісних позовнихвимог відмовити повністю, а вимоги за зустрічним позовом - задовольнити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання (2024 рік) даної позовної заяви) ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).
Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання (2024 рік) цієї позовної заяви) ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 3 028, 00 грн.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Завод Супутник" звернулося до Господарського суду міста                  Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни про стягнення 195 393,72 грн, з них: заборгованості з орендної плати - 124 800,00 грн., пені - 26 483,10 грн., 3% річних - 3086,35 грн., інфляційних втрат - 4740,25 грн. та неустойки - 36 284,02 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Понькіною Оксаною Володимирівною взятих на себе зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 758 від 30.10.2019.
Фізична особа-підприємець Понькіна Оксана Володимирівна 14.02.2024 через систему Електронний суд звернулася до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод Супутник" про визнання припиненими усіх зобов`язань Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни перед Приватним акціонерним товариством "Завод Супутник" за договором оренди № 758 від 30.10.2019, у зв`язку з припиненням дії договору.
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що договір № 758 від 30.10.2019 оренди нежитлового приміщення припинив свою дію 01.11.2021, а відтак припинилися зобов`язання орендаря перед орендодавцем за вказаним правочином.
Рішенням місцевого суду від 25.04.2024, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду від 28.08.2024, первісні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни на користь Приватного акціонерного товариства                                 "Завод Супутник" заборгованість у сумі 124 800, 00 грн, інфляційні втрати у сумі 4740,25 грн, 3% річних у сумі 3082,16 грн, пеню у сумі 26 342,92 грн, неустойку у сумі 36 284,02 грн, витрати на правову допомогу у сумі 24 981,53 грн та судовий збір у сумі 3025,76 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.
Фізична особа-підприємець Понькіна Оксана Володимирівна оскаржує до касаційної інстанції рішення місцевого суду, переглянуте постановою апеляційного господарського суду, в частині вимог за первісним позовом, які було задоволено та у вимогах за зустрічним позовом, в яких було відмовлено. Отже, предметом касаційного розгляду є одна майнова та одна немайнова вимоги.
З урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий та немайновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу, що складає 6  056, 00 грн (3 028, 00 грн (мінімальна ставка судового збору за вимогу майнового характеру) х 200%) та за одну немайнову вимогу 6 056, 00 грн, (3 028, 00 грн х 200%), а всього 12  112, 00 грн.
Разом з тим касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни на спірні судові акти подана до Касаційного господарського суду через підсистему "Електронний суд".
Відповідно до частин першої, четвертої статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС), яка забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі. При цьому з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку.

Абзацом 2 частини восьмої статті 6 ГПК України передбачено право особи, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, на подання процесуальних, інших документів, вчинення інших процесуальних дій в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при подачі до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).
Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання відповідачем касаційної скарги на спірні судові акти через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду касаційної інстанції становить 9 689,60 грн (12 112, 00 грн х 0,8).
Між тим додатки до касаційної скарги не містять документа про сплату судового збору за розгляд касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни у справі № 910/762/24. Натомість скаржник просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки за обставин воєнного стану в країні ним фактично не ведеться господарська діяльність, що унеможливлює сплату судового збору.
Проаналізувавши зазначене клопотання на предмет дотримання, чинного законодавства, якими врегульовано порядок звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.
Між тим, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені в пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою (є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена).
Водночас положення пункту 1 частини першої статті 8 цього Закону можуть бути застосовані до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою.
Щодо третьої умови, передбаченої у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливості її застосування за суб`єктом застосування, у той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватися, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.
Вказане узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 906/308/20.
Окрім того, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 цього Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Так, положення вказаної норми містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору, в свою чергу, склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору скаржник не вказує конкретної підстави із зазначених у переліку в статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.
Крім цього, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього коштів та/або неможливості сплати судового збору за наведених доводів, а клопотання подано без підтверджуючих документів в обґрунтування відповідних тверджень щодо неможливості сплати судового збору.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (§ 60).
За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, за якою основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також зважаючи на імперативний зміст статті 8 Закону України "Про судовий збір", вказане клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить належного належних доказів, що підтверджують сплату судового збору у цій справі у встановленому порядку.
Приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків шляхом подання до Суду документа, що підтверджує доплату судового збору у сумі 9 689,60 грн на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; 
- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- код класифікації доходів бюджету: 22030102; "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
- Призначення платежу: "Судовий збір за розгляд касаційної скарги …на рішення     …у справі №…".
Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.
Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог ст. 290 ГПК України, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення недоліку протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до положень статей 174, 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного. 
Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Понькіній Оксані Володимирівні у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
2. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни на рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2024 у справі № 910/762/24залишити без руху.
3. Надати Фізичній особі-підприємцю Понькіній Оксані Володимирівні строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
4. Документи про усунення недоліків направляти поштою на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 або через підсистему "Електронний суд".
5. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Понькіній Оксані Володимирівні, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Суддя           Верховного Суду                                                                      А. А. Ємець