УХВАЛА

18 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  922/511/24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Рогач Л. І.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Харківської обласної прокуратури
на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024
у справі за позовом Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Богодухівської міської ради Харківської області
до Фізичної особи ОСОБА_1 та Сільськогосподарського фермерського господарства "Вертіївка"
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
Керівник Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Богодухівської міської ради Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та Сільськогосподарського фермерського господарства "Вертіївка" (далі - СГ  "Вертіївка"), в якій просив суд усунути перешкоди власнику - територіальній громаді в особі Богодухівської міської ради Харківської області, у здійснені права користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 75,1487 га (кадастровий номер: 6320887500:02:001:0759), шляхом:
-  зобов`язання ОСОБА_1 та СГ "Вертіївка" повернути територіальній громаді в особі Богодухівської міської ради Харківської області земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 75,1487 га (кадастровий номер: 6320887500:02:001:0759), яка розташована за межами населених пунктів Сазоно-Баланівської сільської ради на території Богодухівського району Харківської області;
-  скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право 14504941 від 14.05.2016) та суборенди Фермерського господарства "Вертіївка" (номер запису про інше речове право 19692776 від 23.03.2017) на земельну ділянку площею 75,1487 га (кадастровий номер: 6320887500:02:001:0759, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 921522763208).
Господарський суд Харківської області рішенням від 08.05.2024 у задоволенні позову відмовив.
Господарський суд Харківської області додатковим рішенням від 22.05.2024 частково задовольнив клопотання представника          ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення. Стягнув з прокуратури Харківської області на користь      ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30  000,00  грн.
Східний апеляційний господарський суд постановою від 07.08.2024 апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Східний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 11.09.2024 відмовив частково у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнув з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Видав наказ.
Суд виходив з того, що проаналізувавши наявні у справі докази, зважаючи на положення чинного законодавства, заява підлягає частковому задоволенню.
02.10.2024 Харківська обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно з частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Скаржник зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанцій застосував статті 11, 13, 14, 73-74, 76-79, 86, 124, 126, 129, 236 ГПК України без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а саме:
- Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 753/15687/15-ц, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та інші;
- від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, відповідно до якої договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи;
- від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №  904/4507/18, відповідно до яких не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат;
- від 21.09.2023 у справі № 922/1832/19 щодо застосування частини дев`ятої статті 129 ГПК України.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що скаржник лише посилається на постанови Верховного Суду, втім, не наводить висновки щодо застосування порушених, на його думку, норм права.
При касаційному оскарженні судових рішень у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
Верховний Суд зазначає, що скаржник не виконав вимог частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
При цьому Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретний випадок, передбачений частиною другою статті 287 ГПК  України.
Згідно із частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно виконати вимоги частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.  Касаційну скаргу Харківської обласної прокуратури на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі №  922/511/24 залишити без руху.
2.  Встановити строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
3.  Заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданими документами направити іншому учаснику справи з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України та надати до Верховного Суду докази про таке направлення.
4.  Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга у справі №  922/511/24 вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              Л. Рогач