ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  924/922/21 (686/27230/20) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В. Я. (головуючий), Білоуса В.В., Васьковського О.В., 
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - Бровчук М.В., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
відповідач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк",
представник відповідача - Бабенко А.І. (в порядку самопредставництва), 
відповідач (боржник)  - Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Перший Національний Аграрний Кооператив",
ліквідатор СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" - арбітражний керуючий Гапіна Н.В., особисто (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.)

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Хмельницької області
від 12.02.2024
у складі судді: Заярнюка І.В.,
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 03.06.2024
у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. (головуюча), Коломис В.В., Юрчук М.І.,

у справі за позовом
ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк",
Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший Національний Аграрний Кооператив",
про визнання поруки припиненою за договором поруки №2/2016-П/7 від 19.12.2017

в межах справи №924/922/21за заявою
Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший Національний Аграрний Кооператив"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший Національний Аграрний Кооператив" (далі - СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив", боржник).
Визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк", кредитор) в загальній сумі 139   064   295,00 грн.
Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, інше.

2. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2023 постановлено матеріали справи № 686/27230/20 (за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ "Укргазбанк" та СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" про визнання припиненою поруки фізичної особи ОСОБА_1 за договором поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, укладеним між ПАТ АБ "Укргазбанк", СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" та фізичною особою ОСОБА_1 ) передати до Господарського суду Хмельницької області для розгляду в межах справи № 924/922/21 про банкрутство СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив".

3. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.08.2023 справу № 686/27230/20 прийнято до розгляду в межах справи № 924/922/21 про банкрутство Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший Національний Аграрний Кооператив" .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2024 у справі № 924/922/21 (686/27230/20) у задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача-1 ПАТ АБ "Укргазбанк", відповідача-2 СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" про визнання поруки припиненою за договором поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017 - відмовлено.

5. Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 , звертаючись з відповідним позовом про визнання поруки припиненою, намагається здійснити переоцінку вже встановлених фактів у прийнятому судовому рішенні Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2020 у справі №924/688/19 та фактично ставить під сумнів остаточне судове рішення у зазначеній справі, що набрало законної сили, що в свою чергу означає, порушення принципу юридичної визначеності.

5.1. Оскільки наявність поруки вже була встановлена судовим рішенням, яке в силу закону має обов`язкову силу для учасників справи, то порука не може бути припинена, так як вона тепер встановлена ще й судовим рішенням.

5.2. Так як одне судове рішення у тих же самих відносинах не може суперечити іншому судовому рішенню, то у таких випадках суд має відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання поруки припиненою.

5.3. Оскільки в матеріалах справи наявний висновок експерта від 20.01.2023 № СЕ-19111-22/46970-ПЧ від 20.01.2023 за результатами проведеної експертизи в межах кримінального провадження № 42020101100000202 від 04.12.2020, заява представника ОСОБА_1 від 27.10.2023 про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі № 924/922/21 (686/27230/20) залишена без задоволення.

6. Під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлено:

6.1. 01.03.2016 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (банк) та СОК "Перший національний аграрний кооператив" (позичальник) укладено кредитний договір № 2/2016 (далі - кредитний договір), згідно з п. 1.1 якого банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит в сумі 79   200   000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 17,67 % річних.

6.2. Додатком 1 до кредитного договору "Графік погашення кредиту", визначено графік погашення кредиту (дати та суми погашення), відповідно до якого позичальник зобов`язується виплатити банку суму кредиту (починаючи з 30.09.2016 по 30.08.2019).

6.3. 03.11.2017 до кредитного договору від 01.03.2016 №2/2016 сторони уклали додаткову угоду № 2, в якій домовились викласти додаток 1 "Графік погашення кредиту" до кредитного договору в новій редакції, що наведена у додатку 1 до цієї додаткової угоди.

6.4. Новою редакцією додатку 1 до кредитного договору "Графік погашення кредиту" визначено графік погашення кредиту, починаючи з 30.09.2016 по 30.08.2019.

6.5. 19.12.2017 сторони уклали додаткову угоду № 3 до кредитного договору, в якій у зв`язку зі зміною умов кредитування домовились викласти пп. 1.3.1 розділу кредитного договору в редакції, відповідно до якої кредит надається з 01.03.2016 по 30.08.2022 (включно).

6.6. Також вищенаведеною додатковою угодою у зв`язку зі зміною структури забезпечення, а саме: виведення зі складу забезпечення порук, що надані ТОВ "Сварог-Буковина", ТОВ "Дністрові роси", ТОВ "АФ "Оршівська", ТОВ "ФГ Тракт", ТОВ "СК Бужок", ПП "Вигода" та введення до складу забезпечення поруку ОСОБА_1 сторони домовились викласти, зокрема п. 2.1 розділу 2 кредитного договору в редакції, яка передбачає, що у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято: - в заставу майно - трактори марки БЕЛАРУС, моделі 1523, в кількості 90 одиниць, 2015-2016 р.в., які належать позичальнику на підставі договору купівлі-продажу № 43/472 від 22.12.2015 р., укладеного між позичальником та ТОВ "Техноторг-Дон"; поруку ОСОБА_1 .

6.7. Крім того, вказаною додатковою угодою викладено в новій редакції п. 4.1 розділу 4 кредитного договору щодо грошових потоків позичальника, зокрема, зобов`язання позичальника забезпечити щомісячне спрямування виручки, операційних надходжень; доповнено пунктом 6.10 розділ 6 кредитного договору такого змісту: "6.10 У разі непогодження позичальником запропонованих банком змін до умов кредитування банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитним договором"; сторони домовилися не застосовувати до позичальника у 4 кварталі 2017 року штрафну санкцію у вигляді підвищеної процентної ставки, що передбачено п. 3.11 кредитного договору за невиконання позичальником умов п. 4.1 кредитного договору у 3 кварталі 2017 року; сторони домовилися викласти додаток 1 "Графік погашення кредиту" до кредитного договору в новій редакції, що наведена у додатку 1 до цієї додаткової угоди.

6.8. Новою редакцією додатку 1 до кредитного договору "Графік погашення кредиту" визначено графік погашення кредиту, починаючи з 30.11.2017 по 30.08.2022.

6.9. Додатковою угодою від 31.08.2018 № 4 до кредитного договору у зв`язку зі зменшенням процентної ставки за користування кредитними коштами у межах строку кредитування викладено п. 1.1 розділу 1 кредитного договору в редакції, згідно з якою банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит в сумі 79   200   000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 14,67 % річних.

6.10. Також вищенаведеною додатковою угодою у зв`язку зі зміною структури забезпечення, а саме: введенням до складу забезпечення поруку ТОВ "Аделаїда-Еко" та ТОВ "Органік Сідс" сторони домовились викласти п. 2.1 розділу 2 кредитного договору в редакції, яка передбачає, що у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято в заставу майно - трактори марки Беларус, моделі 1523, в кількості 90 одиниць, 2015-2016 року випуску, які належать позичальнику на підставі договору купівлі-продажу №43/472 від 22.12.2015 року, укладеного між позичальником та ТОВ "Техноторг-Дон"; прийнято поруку ОСОБА_1 ; буде прийнято поруку ТОВ "Аделаїда-Еко"; буде прийнято поруку ТОВ "Органік сідс".

6.11. У п. 7 додаткової угоди від 31.08.2018 р. № 4 сторони домовилися викласти додаток 1 "Графік погашення кредиту" до кредитного договору в новій редакції, що наведена у додатку 1 до цієї додаткової угоди.
Редакцією додатку 1 до кредитного договору "Графік погашення кредиту", що визначена додатковою угодою від 31.08.2018 р. № 4, визначено графік погашення кредиту, починаючи з 31.08.2018 р. по 30.08.2022р.

6.12. 10.10.2018 сторони уклали додаткову угоду № 5 до кредитного договору, в якій у зв`язку зі зміною структури забезпечення, а саме: введення до складу забезпечення поруки ТОВ "Аделаїда-Еко" та ТОВ "Органік сідс", сторони домовились викласти, зокрема п. 2.1 розділу 2 кредитного договору в редакції, яка передбачає, що у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято в заставу майно - трактори марки БЕЛАРУС, моделі 1523, в кількості 90 одиниць, 2015-2016 року випуску, які належать позичальнику на підставі договору купівлі-продажу №43/472 від 22.12.2015 року, укладеного між позичальником та ТОВ "Техноторг-Дон"; прийнято поруку ОСОБА_1 ; прийнято поруку ТОВ "Аделаїда-Еко"; прийнято поруку ТОВ "Органік сідс".

6.13. 19.12.2017 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель) та СОК "Перший національний аграрний кооператив" (позичальник) укладено договір поруки № 2/2016-П/7 (далі - договір поруки).

6.14. Відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 2/2016 від 01.03.2016 р. (далі по тексту - договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у договорі на пізніше 30 серпня 2022 р. повернути кредит у розмірі 79   200   000,00 грн., сплатити: - проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14,67% річних; - проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з розміру процентної ставки, визначеному в п. 1.1 договору, збільшеному на 5 процентних пункти; - при настанні умов, передбачених п.п. 3.11 договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з розміру процентної ставки, визначеному в п. 1.1 договору, збільшеному на 3 процентних пункти; - комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених договором та цим договорами, відшкодувати кредитору всі збитки, понесенні ним внаслідок невиконання позичальником умов договору у розмірі і у випадках, передбачених договором. У разі зміни умов договору, зокрема, але не виключно: у разі підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами; відстрочення виконання зобов`язання, що призвело до збільшення періоду, за яких нараховуються проценти за користування кредитними коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки за користування кредитними коштами в сторону збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору в обсязі, що встановлюється після внесення таких змін. Поручитель надає свою згоду на зміни умов договору, які призведуть або можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності, а також підтверджує, що такі зміни не потребують отримання кредитором будь-якого додаткового погодження у майбутньому, в тому числі укладення сторонами за цим договором додаткової (-их) угоди/договору (-ів) тощо (пункт 1.1 договору поруки з відповідачем 2 з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 31.08.2018 р.).

6.15. Згідно з п. 2.1 договору поруки з відповідачем 2 у випадку невиконання позичальником зобов`язань по договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по договору до позичальника та поручителя.

6.16. Поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х робочих днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника в АБ "Укргазбанк" (п. 2.2 договору ).

6.17. Відповідно до п. п. 2.6, 2.7 договору поруки кредитор зобов`язаний повідомити в письмовій формі про внесення будь-яких змін та доповнень стосовно суми кредитних коштів, розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строків виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами на адресу поручителя не пізніше наступного робочого дня після внесення відповідних змін. Позичальник та поручитель зобов`язуються не пізніше наступного робочого дня за днем отримання поручителем повідомлення кредитора, визначеного п. 2.6 цього договору про внесення змін до договору, укласти з кредитором додаткову угоду до цього договору.

6.18. Вищезазначений договір поруки набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за договором (п. 5.1 договору поруки). 

6.19. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом 3 років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору (п. 5.2 договору поруки).

6.20. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2020 по справі № 924/688/19, яке набрало законної сили 08.09.2020 позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" до СОК "ПНАК", ОСОБА_1 , ТОВ "ОРГАНІКО СІДС", ТОВ "АДЕДАЇДА-ЕКО" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2/2016 від 01.03.2016 задоволено частково. Стягнуто з СОК "ПНАК", ОСОБА_1 , ТОВ "ОРГАНІКО СІДС", ТОВ "АДБЛАЇДА-ЕКО", як солідарних боржників на користь ПАТ АТ "Укргазбанк", 53   182   983,22 грн. заборгованості по кредиту строкової, 234   924,26 грн. заборгованості по кредиту простроченої, 2   405,43 грн. заборгованості по процентах поточної 545   455,23 грн. заборгованості по процентах простроченої, 282   731,87 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту 670   967,44 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2024 у справі № 924/922/21 (686/27230/20)  залишено без змін.

8. Погоджуючись з рішенням та висновками суду першої інстанції, апеляційний господарський  суд вказав на те, що:

8.1. 31.08.2018, між кредитором (банком), поручителем ( ОСОБА_1 ) та Позичальником (СОК "ПНАК") укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, відповідно до умов якої вищевказані сторони домовилися викласти п. 1.1 договору поруки у новій редакцій доступного змісту, а саме:

"Поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 2/2016 від 01.03.2016 року, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у договорі не пізніше 30 серпня 2022 року повернути кредит у розмірі 79 200 000,00 сплатити:

- проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 14,67 (чотирнадцяти цілих шістдесяти семи сотих) % річних;

- проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з розміру процентної ставки визначеної в п. 1.1 договору, збільшеному на 5 (п`ять) процентних пункти;

- при настанні умов, передбачених п.п. 3.11 договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з розміру процентної ставки визначеному в пункті 1.1 договору, збільшеному на 3 (три) процентних пункти;

- комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених договором та цими договорами, відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання умов договору у розмірі та у випадках, передбачених договором.

У разі зміни умов договору, зокрема, але не виключно: у разі підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами; відстрочення виконання зобов`язання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами; встановлення (збільшення) розміру неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки за користування кредитними коштами в сторону збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плата за користування ним, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору в обсязі, що встановлюються після внесення таких змін.
Поручитель надає свою згоду на зміну умов договору, які призведуть або можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності, а також підтверджує, що такі зміни не потребують отримання кредитором будь-якого додаткового погодження у майбутньому, в тому числі, укладання сторонами за цим договором, додаткової (-их) угоди/договору (-ів) тощо".
Інші умови договору поруки залишено без змін і сторони підтвердили за ними свої зобов`язання.
Вказана додаткова угода № 1 від 31.08.2018 до договору поруки підписана ОСОБА_1 і сторонами та укладена в трьох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін, у тому числі для ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 80-81/. 

8.2. Поручитель ОСОБА_1 , підписуючи додаткову угоду № 1 від 31.08.2018 до договору поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, був належним чином поінформований згідно з умовами п. 1.1 договору поруки про можливе збільшення відповідальності за невиконання основного зобов`язання за вказаним кредитним договором.

8.3. При розгляді справи № 924/688/19 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь та надавав свої пояснення по суті спору, зокрема звертав увагу суду, що він договір поруки № 2/2016-ПУ7 від 19.12.2017 не підписував та не укладав. 
Оцінка таким доводам ОСОБА_1 була надана Господарським судом Хмельницької області в судовому рішенні.

8.4. В матеріалах справи наявний висновок експерта від 20.01.2023 № СЕ-19111-22/46970-ПЧ від 20.01.2023 за результатами проведеної експертизи в межах кримінального провадження № 42020101100000202 від 04.12.2020, з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 , зокрема, у додатковій угоді № 1 до договору поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, укладеній 31 серпня 2018 року, та у договорі поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, виконані однією особою /т. 1 а.с. 229-238/.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

9. ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2024 та постанову  Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №924/922/21 (686/27230/20), з вимогою оскаржені судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 924/922/21 (686/27230/20) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024.

11. Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2024 касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

12. 23.07.2024 від заявника касаційної скарги надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, разом з доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги.13. Ухвалою Верховного Суду від 20.08.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 924/922/21 (686/27230/20) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2024 та постанову  Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, засідання суду призначено на 01.10.2024, про що повідомлено всіх учасників судового процесу.
14. 11.09.2024 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Гапіної Н.В. надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

15. 23.09.2024 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від представника ОСОБА_1 адвоката Бровчука Миколи Васильовича, надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 924/922/21 (686/27230/20)  в режимі відеоконференції.

16. 25.09.2024 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від арбітражної керуючої Гапіної Наталії Вікторівни, надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 924/922/21 (686/27230/20)  в режимі відеоконференції.
19. Ухвалою Верховного Суду від 25.09.2024 клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Бровчука Миколи Васильовича та арбітражної керуючої Гапіної Наталії Вікторівни про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду  задоволені.
Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.20. У зв`язку із відпусткою судді Картере В.І., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Погребняк В.Я. - головуючий, Білоус В.В., Васьковський О.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024).

21. В судовому засіданні 01.10.2024 представник скаржника (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами, викладеними в ній. Просив Суд скасувати оскаржені судові рішення, ухвали нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги позовної заяви ОСОБА_1 . 

22. Ліквідатор СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" арбітражна керуюча Гапіна Н.В. (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) та представник ПАТ АБ "Укргазбанк" в судовому  засіданні 01.10.2024, проти вимог скаржника заперечили. Просили Суд оскаржені судові рішення залишити без змін.

23. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (01.10.2024) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 01.10.2024.

24. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23.07.2024 № 3891-IX, Верховний Суд розглядає справу №924/922/21(686/27230/20) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
( ОСОБА_1 )

25. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник, посилаючись на положення пунктів 1,3 та 4 статті 287 ГПК України, зазначає про неправильне застосування норми статті 559 ЦК України без урахування висновків викладених у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 569/8360/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18 та постанові Верховного Суду від 04.09.2020 у справі № 604/278/15-ц; неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування статті 75 ГПК України викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 та постанові Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 910/2360/19; порушення статей 13, 73, 74, 79, 81, 84, 86, 91, 101, 104, 210 ГПК України; неврахування висновків Верховного Суду викладених у постанові від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, постанові від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, постанові від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Доводи ліквідатора 
(арбітражна керуюча Гапіна Н.В.)

26. Ліквідатор доводить, що судовим рішенням, яке набрало законної сили 08.09.2020 стягнуто солідарно заборгованість з ОСОБА_1 за договором поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017 та встановлено наявність поруки. Ліквідатором при цьому, також зауважено на правових висновках Верховного Суду, що викладені у постанові від 19.01.2022 у справі №295/48/17.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

27. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

27.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

27.2. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

27.3. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

28. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

29. За приписами частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

30. Частинами першою, другою статті 7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною яких є боржник, за правилами, визначеним ГПК України.

31. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ АБ "Укргазбанк" та СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" про визнання припиненою поруки фізичної особи ОСОБА_1 за договором поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, укладеним між ПАТ АБ "Укргазбанк", СОК "Перший Національний Аграрний Кооператив" та фізичною особою ОСОБА_1 . 

31.1. Позивач, звертаючись з цим позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на порушення Банком приписів статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)  та положень, визначених у договорі поруки на підставі чого вважає, що порука є припиненою.

32. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

33. Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

34. За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

35. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

36. Забезпечення зобов`язання створює між кредитором у цьому зобов`язанні та особою, що забезпечує зобов`язання, особливий вид відносин - акцесорне (додаткове) зобов`язання по відношенню до основного зобов`язання (стаття 548 ЦК України).

37. Акцесорні (додаткові) зобов`язання охоплюються загальним поняттям зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

38. Незалежно від підстави виникнення того чи іншого виду забезпечення виконання зобов`язання (на підставі договору чи в силу закону), акцесорне зобов`язання як вид цивільно-правового зобов`язання має ту особливість, що не може існувати самостійно: таке зобов`язання не може виникнути раніше основного; забезпеченою може бути лише дійсна вимога; недійсність основного зобов`язання тягне недійсність і додаткового.

39. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

40. Згідно з статтею 553 ЦК України, забезпечувальний механізм поруки полягає у залученні додаткового боржника, який поряд з основним відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником. При укладенні договору поруки виникає множинність осіб на боці боржника, і законодавець визначає солідарні обов`язки для цих боржників.

41. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

42. Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, установлених договором або законом, зокрема в разі неподільності предмета зобов`язання. 

43. Наслідки солідарного обов`язку боржників передбачені статтею 543 ЦК України: у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

44. На підставі рішення суду про стягнення боргу з солідарних боржників солідарна відповідальність покладається на відповідачів до повного погашення боргу. Відповідачі як солідарні боржники відповідають в межах загальної суми кредитної заборгованості.

45. Порука за своєю правовою природою має додаткове (акцесорне) зобов`язання до основного (кредитного) договору та напряму залежить від його умов. Загальний розмір кредитної заборгованості стосується як боржника, так і поручителя, який несе солідарну відповідальність в межах строку поруки.

46. У справі про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя до співучасників висувається єдина позовна вимога, а не окрема вимога до кожного із співвідповідачів. З огляду на це, єдина вимога позивача має спиратись на єдине обґрунтування (єдині підстави позову), а тому заперечення проти такого позову боржника та позичальника не можуть бути роздільними, вони мають спиратись загальне для співучасників обґрунтування.

47. За положеннями частини першої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

48. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення його обсягу відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Отже, у зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання. Для цього судам потрібно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 2-588/10 (755/18438/16-ц) (провадження № 14-275цс19)).

49. Під час розгляду цієї справи, судами попередніх інстанцій, зокрема, встановлено:

49.1. 01.03.2016 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (банк) та СОК "Перший національний аграрний кооператив" (позичальник) укладено кредитний договір №2/2016 (далі - кредитний договір), згідно з п. 1.1 якого банк на умовах цього договору надає позичальнику кредит в сумі 79   200   000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 17,67 % річних.
До цього Договору сторонами підписано декілька додаткових угод (пункт 6 цієї Постанови).

49.2. 19.12.2017 між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель) та СОК "Перший національний аграрний кооператив" (позичальник) укладено договір поруки № 2/2016-П/7 (далі - договір поруки), за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №2/2016 від 01.03.2016.

49.3. 31.08.2018, між кредитором (банком), поручителем ( ОСОБА_1 ) та Позичальником (СОК "ПНАК") укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017.

49.4. Поручитель ОСОБА_1., підписуючи додаткову угоду № 1 від 31.08.2018 до договору поруки № 2/2016-П/7 від 19.12.2017, був належним чином поінформований згідно з умовами п. 1.1 договору поруки про можливе збільшення відповідальності за невиконання основного зобов`язання за вказаним кредитним договором.

49.5. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2020 по справі № 924/688/19, яке набрало законної сили 08.09.2020 позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" до СОК "ПНАК", ОСОБА_1 , ТОВ "ОРГАНІКО СІДС", ТОВ "АДЕДАЇДА-ЕКО" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2/2016 від 01.03.2016 задоволено частково. Стягнуто з СОК "ПНАК", ОСОБА_1 , ТОВ "ОРГАНІКО СІДС", ТОВ "АДБЛАЇДА-ЕКО", як солідарних боржників на користь ПАТ АТ "Укргазбанк", 53   182   983,22 грн. заборгованості по кредиту строкової, 234   924,26 грн. заборгованості по кредиту простроченої, 2   405,43 грн. заборгованості по процентах поточної 545   455,23 грн. заборгованості по процентах простроченої, 282   731,87 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту 670   967,44 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

49.6. При розгляді справи № 924/688/19 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь та надавав свої пояснення по суті спору, зокрема звертав увагу суду, що він договір поруки № 2/2016-ПУ7 від 19.12.2017 не підписував та не укладав. 
Оцінка таким доводам ОСОБА_1 була надана Господарським судом Хмельницької області в судовому рішенні.

50. Також, слід зауважити на тому, що під час розгляду справи № 924/688/19 (як вбачається з тексту рішення), судом надавалась оцінка правовідносинам з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 31.08.2018.

51. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

52. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)).

53. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (пункт 6.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

54. У постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

- для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках: - кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; - особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником) (пункт 57);

- спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права (пункт 58);

- застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите (пункт 64);

- у разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту (пункт 65);

- ухвалення судом рішення в справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання поруки припиненою, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості (пункт 66).
55. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц вказано, що рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

56. Слід також враховувати, що у пункті 62 постанови від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. 

57. Саме на ці правові висновки спирається Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі № 295/48/17, позиція якого врахована судами першої та апеляційної інстанції під час вирішення цього спору.

58. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі №    233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свої висновки щодо тлумачення змісту поняття "подібні правовідносини" та зазначила, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами, насамперед, за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

59. З огляду на висновки, наведені у цій постанові, Верховний Суд відхиляє заперечення скаржника щодо неподібності правовідносин у справі № 295/48/17 та у справі, що переглядається. Наявна відмінність у встановлених обставинах справи (у справі № 522/1528/15-ц, № 295/48/17, у справі, що переглядається) не означає неподібність спірних правовідносин для вирішення питання щодо застосування пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. 

60. За висновками Великої Палати Верховного Суду застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є неналежним, як у випадку, коли такий спір суд уже вирішив, так і у випадку, коли кредитор ініціював судовий процес і провадження було відкрите (пункт 65 постанови у справі № 522/1528/15-ц). 

61. Доводи скаржника в цій частині Верховний Суд відхиляє, оскільки у постанові Велика Палата Верховного Суду прямо вказала, що після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася (пункт 63 постанови).    

62. З цих підстав, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно врахували відповідні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України у подібних правовідносинах.

63. Захист права боржника у випадках, коли кредитор вже звернувся з позовом про стягнення коштів реалізується не шляхом подання окремого позову з вимогами, що фактично є предметом доказуванні у спорі про стягнення боргу, а шляхом доведення в межах цього спору обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень (у тому числі припинення поруки). Право на позов не є абсолютним і може бути обмежено. У даному випадку таке обмеження здійснено з метою належного здійснення правосуддя (розгляд спірних правовідносин в одному провадженні спрямований на    процесуальну економію та унеможливлення зловживання правом з метою зупинення вирішення уже ініційованого кредитором судового процесу). Права боржника у такому разі не порушуються, оскільки він не позбавляється можливості доводити відповідні обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень, у загальному порядку.

64. На переконання колегії суддів, в межах цієї справи, зважаючи  на конкретні обставини, позовна вимога про визнання поруки припиненою не є належним способом захисту. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

66. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

67. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

68. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

69. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення рішення  Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі № 924/922/21(686/27230/20) без змін.

70. При цьому, доводи скаржника наведені у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, більш того зводяться до переоцінки обставин та доказів, з яких виходили суди при вирішенні справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції визначених статтею 300 ГПК України.

Судові витрати

71. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України,  покладаються на заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.02.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі № 924/922/21 (686/27230/20) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          В.В. Білоус

                                                                                          О.В. Васьковський