УХВАЛА

27 листопада 2024 року 
м. Київ

cправа №  922/2167/23 (922/92/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс»
на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024

у справі № 922/2167/23 (922/92/24)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», 2) Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк», 3) Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод»
про визнання недійсним договору поруки та визнання відсутнім права вимоги за вказаним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Слобожанський логістичний комплекс», посилаючись на те, що він є кредитором боржника - ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» у справі про банкрутство №922/2167/23, у зв`язку з чим, має безпосередній інтерес у поповненні та або недопущенні зменшення ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, недопущення штучної кредиторської заборгованості боржника тощо, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх.№92/24 від 08.01.2024) до ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод», АТ «Кредит Європа Банк» та ПрАТ «Харківський підшипниковий завод», в якій просив суд:
- визнати договір поруки від 25.02.2020 №74/12-S1, укладений між ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» та АТ «Кредит Європа Банк» недійсним;
- визнати відсутнім право вимоги АТ «Кредит Європа Банк» до ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» за договором поруки від 25.02.2020 №74/12-S1. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у позові відмовлено повністю.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/2167/23 (922/92/24) залишено без змін.
До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс» надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/2167/23 (922/92/24) та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Також скаржник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/2167/23 (922/92/24) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 12.11.2024.
Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс» на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/2167/23 (922/92/24) залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України; надано скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:
- - надати письмові пояснення в яких конкретизувати визначені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження.
Відповідно до ч. 3 ст. 174  Господарського процесуального кодексу України, якщо  позивач  усунув  недоліки  позовної заяви  у строк, встановлений судом, вона  вважається поданою  у день первинного її подання до господарського суду та  приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу.
26.11.2024 ТОВ «Слобожанський логістичний комплекс» звернулося до Верховного Суду з заявою про усунення недоліків, в якій викладені письмові пояснення щодо підстав касаційного оскарження.
На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник посилається на пункт 1 частини 2 статі 287 ГПК України та зазначає, що в оскаржуваних судових рішеннях судами першої та другої інстанцій застосовані норми права без урахування висновків щодо застосуваннях цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а саме:
- у постанові Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №918/463/22(918/599/23);
- у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №908/4808/14;
- у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 у справі №910/20146/20(910/9531/22);
- у постанові Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 908/626/22(908/1840/22-908/1841/22-908/1843/22-908/1844/22);
- у постанові Верховного Суду від 08.06.2023 у справі №922/44/22 (щодо застосування ч.ч. 1,2,3 ст. 87 ГПК України).
Скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано ст. 3, ч.ч. 2, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 558 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 87 ГПК України, п. 3.3 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 №1361).
Також скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України та вказує, що висновок Верховного Суду щодо застосування статей 3, 6, 42, 43, 44 Господарського кодексу України (в частині змісту господарської та підприємницької діяльності та її спрямованості на отримання прибутку), статті 84 Цивільного кодексу України (в частині змісту підприємницької діяльності), статті 80 Цивільного кодексу України (в частині положень щодо правоздатності та дієздатності юридичної особи), статей 113, 115 Цивільного кодексу України (в частині положень щодо правового режиму майна господарських товариств та змісту відповідальності господарських товариств) у їх сукупності у подібних правовідносинах відсутній.
Крім того, скаржник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень. В обґрунтування поважності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що не погоджуючись зі змістом судових рішень судів попередніх інстанцій, скаржник, у строк, встановлений статтею 288 ГПК України, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою від 23.10.2024. Проте, ухвалою суду від 11.11.2024, вказану касаційну скаргу від 23.10.2024 Судом повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 ГПК України, оскільки у касаційній скарзі був відсутній підпис представника скаржника - адвоката Берковського Є.О. В той же час, з метою усунення вказаного недоліку, скаржник повторно звернувся до Суду із касаційною скаргою від 11.11.2024 на вказані рішення, яку було подано до Суду через підсистему Електронний Суд ЄСІТС.
Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи доводи, викладені в клопотанні та приписи статті 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам  ст. ст. 287-291 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга відповідає вимогам ГПК України, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч. 1 ст. 294 ГПК України, наявні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс».
Керуючись ст. ст. 119, 234, 235, 288, 290, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -
УХВАЛИВ:
1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс» строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/2167/23 (922/92/24).

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс», яка подана на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/2167/23 (922/92/24).

3. Призначити до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський логістичний комплекс» у справі №922/2167/23 (922/92/24) на 15 січня 2025 року о  12:00  год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу (із наданням доказів надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи) до 20 грудня 2024 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або на електронну адресу суду (kgs@supreme.court.gov.ua), через особистий кабінет в системі "Електронний суд". Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

5. Витребувати з Господарського суду Харківської області та/або Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №922/2167/23 (922/92/24).

6. Повідомити учасників справи, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-ІХ щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (надалі - в ЄСІТС), яким встановлено, що:
- адвокати нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;
- касаційна скарга, відзив на касаційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;
- особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі;
- якщо касаційна скарга подані до суду в електронній формі, то особа, яка подала скаргу, має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі;
- учасникам справи, які мають електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно через електронні кабінети в ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;
- процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету встановлені Кодексом у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.
7. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/. 
8. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  C.В. Жуков

Судді                                                                                      В.І. Картере

                                                                                            К.М. Огороднік