ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/3105/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Огородніка К. М.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представники ТОВ "Діджи Фінанс" - Герасименко В. М., Резнік А. Б.,
арбітражний керуючий Конопля А. М. -в судовому засіданні особисто, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Плюс Груп"  
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024
у складі колегії суддів: Отрюха Б. В.(головуючого), Доманської М. Л., Остапенка О. М.
та касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Плюс Груп" - арбітражного керуючого Коноплі Андрія Михайловича 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024
у складі колегії суддів: Отрюха Б. В.(головуючого), Доманської М. Л., Остапенка О. М.
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 
у складі судді Яковенко А.В.
у справі №  910/3105/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврогазтрейд-Експо"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Плюс Груп"
про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ 
На розгляд суду постало питання визнання грошових вимог кредитора та заміни його правонаступником. 

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1.          Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено наступні обставини.
2.          30.03.2011 між Акціонерним товариством "Місто Банк" (далі - АТ "Місто Банк", Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" (далі - ТОВ "Укртехінвестгаз", позичальник) укладено Кредитний договір №16/Ю про надання кредиту на умовах кредитної лінії, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію в сумі 10 500 000 грн, платою за користування кредитом у розмірі 21% річних, строком повернення не пізніше 30.03.2015.
3.          Додатковими угодами до Кредитного договору №16/Ю сторонами вносились зміни, а саме: збільшено ліміт кредитування Додатковою угодою №4 від 29.06.2011 - ліміт встановлений в розмірі до 14 500 000 грн, Додатковою угодою №5 від 08.02.2012 - ліміт встановлений розмірі до 22 500 000 грн, Додатковою угодою №10 від 29.07.2013 -ліміт встановлений розмірі до 23 950 000 грн, Додатковою угодою №13 від 23.05.2014 - ліміт встановлений розмірі до 28 000 000 грн, Додатковою угодою №16 від 27.03.2015 - ліміт встановлений розмірі до 26 937 426,64 грн, Додатковою угодою №17 від 30.09.2016 - ліміт встановлений розмірі до 23 497 426,64 грн, Додатковою угодою №18 від 23.07.2017 - ліміт встановлений розмірі до 33 272 426,63 грн, Додатковою угодою №20 від 28.09.2018 - ліміт встановлений розмірі до 28 092 426,63 грн.
4.          29.12.2012 Додатковою угодою №11 встановлена ставка за користування кредитом в розмірі - 11,5 % річних. Додатковою угодою №15 від 17.02.2015 встановлена ставка за користування кредитом в розмірі -14 % річних.
5.          Також до Кредитного договору №16/Ю внесені зміни щодо збільшення терміну кредитування, а саме: Додатковою угодою №16 від 27.03.2015 до 30.09.2016, Додатковою угодою №17 від 30.09.2016 до 28.09.2018, Додатковою угодою №20 від 28.09.2018 до 27.09.2019, Додатковою угодою №22 від 27.09.2019 до 25.09.2020.
6.          27.07.2017 між АТ "Місто Банк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Плюс Груп" (далі - ТОВ "Терра Плюс Груп" (іпотекодавець), укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В. Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 1254.
7.          Відповідно до іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язань ТОВ "Укртехінвестгаз", як позичальника за кредитним договором № 16/Ю про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 30.03.2011, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме - земельну ділянку площею 16,0396 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський район, Іванківська сільська рада, цільове призначення (використання) - землі оптової торгівлі та складського господарства - кадастровий номер - 3220884000:02:002:0033.
8.          У пункті 1.4 іпотечного договору встановлено, що загальна заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін за цим договором складає 54  491  333,08 грн.
9.          05.04.2021 відкрито провадження у справі №910/3105/21 про банкрутство ТОВ "Терра Плюс Груп", введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Терра Плюс Груп", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Коноплю А. М.
10.          07.04.2021 оприлюднено оголошення про відкриття щодо ТОВ "Терра Плюс Груп" провадження у справі про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.
11.          11.05.2021 (06.05.2021 відповідно до зазначених на конверті відомостей), тобто в межах строку, встановленого ст. 45 КУзПБ, до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПАТ "Місто Банк" з кредиторськими     вимогами до боржника на суму 37 213 621,29 грн., в якому останній просить визнати його забезпеченим кредитором боржника, посилаючись на укладений 27.07.2017 між ним та ТОВ "Терра Плюс Груп" Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В. Ю. та зареєстрований у реєстрі за №1254, за умовами якого боржник, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань ТОВ "Укртехінвестгаз", як позичальника за кредитним договором №16/Ю про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 30.03.2011, передав в іпотеку земельну ділянку. 
12.          Як стверджує кредитор, загальна заборгованість боржника станом на 26.04.2021 перед АТ "Місто Банк" становить 37 213 621,29 грн, з яких: сума непогашеного кредиту - 27 454 026,63 грн, заборгованість по сплаті відсотків  - 7 704 328,50 грн, нарахована пеня - 2 055 266,16 грн.
13.          На підтвердження заявлених вимог кредитором до кредиторської заяви надано наступні документи та докази: розрахунок заборгованості по кредитному договору №16/Ю станом на 26.04.2021, копію Іпотечного договору від 27.07.2017; копії кредитного договору №16/Ю про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 30.03.2011 та додаткових угод до нього. 
14.          АТ "Місто Банк" надано виписку з особового рахунку позичальника за кредитним договором ТОВ "Укртехінвестгаз" за період з 30.03.2011 по 26.04.2021, а також дублікати меморіальних ордерів за період з 30.03.2011 по 27.07.2017 щодо надання траншів за Кредитним договором №16/Ю.
15.          Також, як встановили суди, у матеріалах справи наявні листи ТОВ "Укртехінвестгаз" (у копіях) щодо надання траншів за Кредитним договором №16/Ю за підписом директора Мініна С.В. за період з 12.04.2011 по 21.05.2012, та за підписом в.о. директора ТОВ "Укртехінвестгаз" Єрмакова Д.Є. за період 26.07.2012 по 22.05.2014.
16.          14.02.2022 ухвалою попереднього засідання суду першої інстанції визнано кредиторами у справі №910/3105/21 по відношенню до боржника: ТОВ "Єврогазтрейд-Експо" на суму 4 034 559,42 грн та ГУ ДПС у Київській області на суму 8 114,48 грн. Відмовлено у визнанні грошових вимог ПАТ "Місто Банк" до боржника на суму 37 213 621,29 грн. Підсумкове засідання призначено на 14.02.2022.
17.          31.10.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Місто Банк" залишено без задоволення, ухвалу попереднього засідання господарського суду міста Києва від 12.01.2022 по справі №910/3105/21 залишено без змін.
18.          23.03.2023 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ПАТ "Місто Банк" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/3105/21 в частині розгляду вимог ПАТ "Місто Банк" скасовано повністю. Справу №910/3105/21 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
19.          Під час нового розгляду справи, 23.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну кредитора у справі.
20.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Діджи Фінанс" подало заяву про заміну кредитора у справі, з якої вбачається, що 06.11.2023 між ПАТ "Місто Банк" (Кредитор/Банк) та ТОВ "Діджи Фінанс" (Новий Кредитор) відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом №GFD001-UA-20230920-69610 від 11.10.2023 укладено Договір №GL15N624963-2 про відступлення права вимоги.
21.          Згідно з вищезазначеним Договором Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або юридичних осіб зазначених у Додатку №1 до Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, згідно реєстру у Додатку №1 до Договору.
22.          31.10.2023 TOB "Діджи Фінанс" як переможець електронного аукціону від 11.10.2023 № GFD001-UA-20230920-69610 здійснило оплату ПАТ "Місто Банк" у розмірі 7 951 888 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №5284 від 31.10.2023 про оплату за лот GL15N624963.
23.          Згідно з Реєстром Договорів, права вимоги за якими Банк відступив Новому Кредитору, та Боржників/Поручителів/Заставодавців за такими Договорами у Додатку №1 до Договору значиться ТОВ "Терра Плюс Груп", яке виступає іпотекодавцем за Іпотечним договором від 27.07.2017, посвідченим Пономарьовою В. Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (зареєстровано в реєстрі №1254).
24.          Відповідне повідомлення про заміну сторони кредитора по відношенню до боржника подано до суду також АТ "Місто Банк", в якому зазначено, що ТОВ "Діджи Фінанс" виступає новим кредитором за Кредитним договором від 30.03.2011№16/Ю про надання кредиту на умовах кредитної лінії та за Іпотечним договором від 27.07.2017, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В. Ю. та зареєстрованим у реєстрі за № 1254.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
25.          12.02.2024 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №  910/3105/21 визнано ТОВ "Діджи Фінанс" кредитором по відношенню до боржника ТОВ "Терра Плюс Груп"   на    суму   35 162 895,13  грн,   4 540 грн  -  вимоги  першої  черги,   35 158 355,13 грн - вимоги, забезпечені заставою; зобов`язано розпорядника майна внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів; відмовлено ТОВ "Діджи Фінанс" у визнанні кредитором на суму 2 055 266,16 грн.
26.          Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність ПАТ "Місто Банк" належними та допустимими доказами наявності заборгованості ТОВ "Укртехінвестгаз" за Кредитним договором від 30.03.2011№16/Ю по тілу кредиту в розмірі 27  454  026,63 грн та нарахованим відсоткам за користування кредитом за період з 31.03.2011 по 25.04.2021 у сумі 7  704  328,50 грн.
27.          Відмовляючи у задоволенні вимог на суму 2 055 266,16 грн, суд дійшов висновку, що нарахування пені здійснено в період дії карантину, введеного в України Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020.
28.          Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 45 КУзПБ, суд першої інстанції визнав вимоги ПАТ "Місто Банк" в сумі 35    158    355,13 грн такими, що є забезпеченими в повному обсязі.
29.          Також за висновком суду першої інстанції, на підставі договору    про відступлення прав вимоги від 06.11.2023 №GL15N624963-2 право грошової вимоги за Кредитним договором від 27.07.2017 №16/Ю та за укладеним в його забезпечення Іпотечним договором від 27.07.2017, посвідченим Пономарьовою В. Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі №1254, перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс".

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
30.          12.06.2024 постановою Північного апеляційного господарського суду (повний  текст постанови складено та підписано 26.06.2024) апеляційну скаргу ТОВ "Терра Плюс Груп" залишено без задоволення. Апеляційну скаргу розпорядника майна ТОВ "Терра Плюс Груп" - арбітражного керуючого Коноплі А.М. задоволено частково. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/3105/21 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким визнано ТОВ "Діджи Фінанс"  кредитором   по   відношенню   до   боржника  на  суму  34 720 622,06 грн,   з   яких  4 540 грн - вимоги першої черги, 34 716 082,06 грн - вимоги, забезпечені заставою боржника. Зобов`язано розпорядника майна внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів. Відмовлено ТОВ "Діджи Фінанс" у визнанні кредитором на суму 2  497 539,23 грн
31.          Апеляційний господарський суд погодився із висновком суду першої інстанції про доведеність ПАТ "Місто Банк" заборгованості ТОВ "Укртехінвестгаз" за Кредитним договором від 30.03.2011 №16/Ю по тілу кредиту в розмірі 27 454 026,63 грн.
32.          Перевіривши заявлений до визнання розрахунок відсотків за користування кредитом у сумі 7 704 328,50 грн, а також період їх нарахування, суд апеляційної інстанції встановив, що кредитором всупереч вимог КУзПБ нараховано відповідні відсотки по 25.04.2021 включно, тобто в період дії мораторію. Здійснивши власний розрахунок відсотків за користування кредитом з період 31.03.2011 по 04.04.2021, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання вказаних вимог АТ "Місто Банк" частково на суму 7  262 055,43 грн та відмовив у вимогах на суму 442 273,07 грн. 
33.          Також, з огляду на те, що нарахування пені здійснено вже в період дії карантину, що суперечило пункту 8 розділу IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України, апеляційний господарський погодився із судом першої інстанції про відмову у визнанні вимог кредитора на суму нарахованої пені в загальному розмірі 2 055 266,16 грн.
34.          Суд вказав, що оскільки боржник в даному випадку не є основним позичальником за кредитним договором та є майновим поручителем ТОВ "Укртехінвестгаз", а заставна вартість предмета іпотеки, в свою чергу, у повному обсязі покриває вимоги кредитора, то кредиторські вимоги ПАТ "Місто Банк", які підлягають визнанню в сумі 34 716 082,06 грн, є забезпеченими в повному обсязі.
35.          Суд апеляційної інстанції також вказав, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на підставі договору про відступлення прав вимоги від 06.11.2023 №GL15N624963-2 право грошової вимоги за Кредитним договором від 27.07.2017 №16/Ю та за укладеним в його забезпечення Іпотечним договором від 27.07.2017, посвідченим Пономарьовою В. Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі №1254, перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс".

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи касаційної скарги  ТОВ "Терра Плюс Груп"
36.          11.07.2024 ТОВ "Терра Плюс Груп" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 у справі № 910/3105/21; прийняти нову постанову, якою заяву ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну кредитора правонаступником залишити без розгляду.
37.          Підставою касаційного оскарження вказано пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.
38.          Скаржник стверджує, що питання процесуального правонаступництва мало бути вирішено судом одночасно з розглядом кредиторських вимог ПАТ "Місто Банк" чи після того, як суд визнає ці кредиторські вимоги чи відмовить у їх визнанні.
39.          На думку ТОВ "Терра Плюс Груп", судами попередніх інстанцій питання правонаступництва вирішено передчасно, оскільки кредиторські вимоги ПАТ "Місто Банк" до боржника у даній справі ще не визнано судом, тобто на час вирішення питання про правонаступництво кредиторські вимоги ПАТ "Місто Банк" до боржника не були розглянуті судом, не надана оцінка обсягу та змісту прав первісного кредитора, не встановлена дійсність вимоги, що існувала на момент переходу відповідних прав від первісного кредитора до нового.
40.          ТОВ "Терра Плюс Груп" посилається на те, що у справі №910/5174/21 колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу ТОВ "Укртехінвестгаз" слід задовольнити частково. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 у справі №910/5174/21 в частині задоволення заяви ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну кредитора та заміни заявленого кредитора у справі № 910/5174/21 ПАТ "Місто Банк" його правонаступником - ТОВ "Діджи Фінанс". Скаржник стверджує, що на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення не було вирішено питання щодо визначення кредиторських вимог до основного боржника - ТОВ "Укртехінвестгаз", тож вирішення питання щодо правонаступництва ТОВ "Діджи Фінанс" було передчасним.
41.          Скаржник посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, про те, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, постанову Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанову Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 914/2567/17, про те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, постанову  Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100)  щодо оцінки обсягу переданих прав, постанову  Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 13.04.2021 у справі N 910/11702/18, та постанови Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/17585/14, від 15.12.2021 №  904/3669/20 щодо застосування статті 52 ГПК України.

Б. Доводи касаційної скарги  розпорядника майна ТОВ "Терра Плюс Груп" арбітражного керуючого Коноплі А. М.
42.          12.07.2024 розпорядник майна ТОВ "Терра Плюс Груп" арбітражний керуючий Конопля А. М. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/3105/21; ухвалити нове рішення, яким відмовити у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Діджи Фінанс" у повному обсязі.
43.          Підставою касаційного оскарження вказано пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.
44.          Розпорядник майна доводить, що всупереч вимогам статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства, заява ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну кредитора до розгляду не призначалася, судове засідання не проводилось та, як наслідок, в матеріалах справи відсутня ухвала про заміну ПАТ "Місто Банк" правонаступником.
45.          Скаржник посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 05.04.2021 в справі № 4/5007/33-Б/11, від 23.11.2021 в справі № 909/82/16, від 03.10.2023 в справі № 908/2609/17 про те, що вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для здійснення заміни кредитора у справі про банкрутство правонаступником відповідно до статті 43 КУзПБ повинно відбуватись в судовому засіданні з повідомленням всіх учасників справи про банкрутство.
46.          Також розпорядник майна вказує, що в оскаржуваних судових рішенням не має посилання на статтю 43 Кодексу України з процедур банкрутства, що суперечить висновкам Верховного Суду, зокрема, в постанові від 26.07.2022 в справі № 910/12257/13. Скаржник вказує, що заява ТОВ "Діджи Фінанс" не містить розміру вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені) та посилається на постанови Верховного Суду від 26.07.2022 в справі №  910/12257/13, від 22.02.2022 в справі № 18/257.
47.          Розпорядник майна також доводить порушення ст. 42 ГПК України та вказує, що не зважаючи на відсутність статусу учасника справи про банкрутство та за відсутності права на представництво ПАТ "Місто Банк" представники ТОВ "Діджи Фінанс" приймали участь в судових засіданнях, надавали пояснення, докази тощо, які стосуються розгляду заяви ПАТ "Місто Банк", що на думку скаржника, суперечить висновкам Верховного Суду у постановах від 11.06.2024 в справі № 922/4571/14, від 09.03.2023 в справі №  908/3077/21, 06.12.2021 в справі № 911/698/21.
48.          Скаржник стверджує про порушення судом апеляційної інстанції положень статті 236, статті 238 ГПК України та вважає неналежним спростування  доводів, які викладені в апеляційній скарзі щодо залучення до розгляду справи ТОВ "Діджи Фінанс". 
49.          Також вказує, що апеляційний господарський суд не надав будь-якої оцінки доводам розпорядника майна про порушення судом першої інстанції вимог статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, статей 80 та 164 ГПК України, оскільки жодного належного та допустимого доказу (первинних документів, платіжних документів тощо), який підтверджує грошові вимоги ПАТ "Місто Банк" до Боржника, до цієї заяви від 05.05.2021 не додавалося. Водночас подані 28.05.2021 та 11.01.2022 Банком документи (копії виписок, меморіальних ордерів) суд не повинен був приймати до розгляду, оскільки ПАТ "Місто Банк" не обґрунтував неможливість їх подання разом з заявою від 05.05.2021. При цьому скаржник посилається на висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 45 КУзПБ у постановах від 22.12.2022 в справі №  910/14923/20, від 01.03.2023 в справі № 910/6210/20.
50.          Розпорядник майна доводить, що подані Банком виписки не були належним чином засвідчені, а тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами, а також Банком не доведено знищення меморіальних ордері.
51.          Скаржник стверджує про порушення судами частини 6 статті 91 ГПК України та посилається на постанови Верховного Суду від 26.05.2022 в справі № 924/1351/20 (924/914/20), від 28.11.2019 в справі № 910/8357/18, від 02.11.2022 в справі № 925/434/19 та вказує, що надані суду на СD-R диску банківські виписки не відповідають вимогам законодавства щодо обов`язкових реквізитів та були надані не ПАТ "Місто Банк", а ТОВ "Діджи Фінанс", який не мав статусу учасника в справі про банкрутство. 

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
52.          23.09.2024 до Верховного Суду від ТОВ "Діджи Фінанс" надійшов відзив на касаційні скарги, в якому вказує, що в судовому засіданні 13.12.2023 та 12.02.2024 судом досліджувалась заява ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну сторони правонаступником та сторонами щодо неї надавались пояснення, а тому доводи скаржників про не призначення судового засідання та не ухвалення судами рішення про заміну сторони правонаступником є безпідставними, натомість судами вірно застосовано ст. 512, 514 ЦК України та зроблено правильний висновок про перехід вимог за кредитним та іпотечним договором до ТОВ "Діджи Фінанс".
53.          ТОВ "Діджи Фінанс" стверджує про обґрунтованість та доведеність грошових вимог до боржника та стверджує, що розпорядник майна посилається на нерелевантну судову практику, оскільки висновки Верховного Суду у наведених розпорядником майна постановах, зроблені судом за інших фактичних обставин справи. 
54.          ТОВ "Діджи Фінанс" просить залишити без задоволення касаційні скарг боржника та розпорядника майна, а ухвалені судові рішення - без змін.
55.          26.09.2024 від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Коноплі А. М. надійшли пояснення, в яких вказує, що доводи ТОВ "Діджи Фінанс" у відзиві на касаційні скарги є безпідставними та не відповідають дійсності. 

В. Розгляд клопотань
56.          03.10.2024 до Верховного Суду від ТОВ "Єврогазтрейд-Експо" надійшло клопотання про відкладення судового засідання, мотивоване тим, що адвокат Одаренко К. О., яка брала участь в судовому розгляді в суді апеляційної інстанції не має можливості бути присутньою в судовому засіданні Верховного Суду у зв`язку зі зайнятістю в інших судових процесах. 
57.          Верховний Суд зауважує, що положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
58.          Верховний Суд також звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Крім того, розумність строків розгляду справи судом є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
59.          Таким чином, оскільки явка представників сторін у судове засідання суду апеляційної інстанції не була визнана судом обов`язковою, та відсутні обставини, які б об`єктивно перешкоджали розгляду справи судом касаційної інстанції в судовому засіданні 03.10.2024, Верховний Суд відхиляє клопотання ініціюючого кредитора про відкладення судового засідання. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
60.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
61.          Предметом касаційного перегляду у цій справі є постанова суду апеляційної інстанції про визнання грошових вимог правонаступника кредитора до боржника. 
62.          У цій справі із встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що первісно із заявою з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Терра Плюс Груп" звернулося ПАТ "Місто Банк", які  (вимоги) обґрунтовані наявною заборгованістю ТОВ "Укртехінвестгаз" (позичальник) за кредитним договором, виконання якого забезпечено іпотекою майна, належного ТОВ "Терра Плюс Груп". 
63.          Під час нового розгляду зазначеної заяви з грошовими вимогами до боржника до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну кредитора у справі, відповідно до якої первісний кредитор ПАТ "Місто Банк" відступив ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги до ТОВ "Терра Плюс Груп".
64.          Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду їх заяв судом урегульовано нормами статті 45 КУзПБ.
65.          Під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).
66.          У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судова колегія враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому: 
- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);
- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);
- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі № 902/221/22);
- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).
- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).
67.          Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17).
68.          Обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.
69.          У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що між АТ "Місто Банк" та ТОВ "Укртехінвестгаз" (позичальник) було укладено кредитний договір № 16/Ю, за умовами якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію, розмір якої, в подальшому, змінювався додатковими угодами. З метою забезпечення виконання позичальником кредитних зобов`язань, 27.07.2017 між АТ "Місто Банк" (іпотекодержатель) та ТОВ "Терра Плюс Груп" (іпотекодавець), укладено Іпотечний договір, за яким ТОВ "Терра Плюс Груп" передав в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку, вартість якої за згодою сторін за цим договором складає 54    491    333,08 грн.
70.          За доводом банку загальна заборгованість боржника становить 37    213 621,29 грн, з яких: сума непогашеного кредиту - 27    454 026,63 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 7         704         328,50 грн, пеня - 2    055 266,16 грн.
71.          Як встановлено судом апеляційної інстанції, на підтвердження наявності грошових вимог АТ "Місто Банк" було надано, зокрема, виписку з особового рахунку позичальника за кредитним договором ТОВ "Укртехінвестгаз", дублікати меморіальних ордерів.
72.          Направляючи справу № 910/3105/21 на новий розгляд у частині розгляду вимог ПАТ "Місто Банк", Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 вказав, що суду необхідно надати належну оцінку поданим в паперовій формі доказам, зокрема, банківським випискам з особового рахунку позичальника ТОВ "Укртехінвестгаз" за кредитним договором за період з 30.03.2011 по 26.04.2021 на предмет доведеності визначеного кредитором розміру заборгованості; у разі наявності сумнівів щодо відповідності поданих в паперовій формі доказів, зокрема, банківських виписок, меморіальних ордерів тощо оригіналу на підставі статей 74, 96 ГПК України вирішити питання щодо витребування їх оригіналів в ПАТ "Місто Банк", в тому числі надати оцінку долученому скаржником разом з поданим до суду клопотанням про дослідження в судовому засіданні оригіналів доказів від 30.08.2022 № 300 цифровому носію інформації - диску CD-R.
73.          При цьому Верховний Суд у справі № 910/3105/21 звернув увагу, зокрема на те, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. У разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів. Крім того, Суд вказав, що подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, лише у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.
74.          За результатом нового розгляду заяви з грошовими вимогами, суди встановили наявність заборгованості ТОВ "Укртехінвестгаз" за Кредитним договором від 30.03.2011 №16/Ю по тілу кредиту в розмірі 27    454    026,63 грн.
75.          При цьому суди вказали, що надані Банком меморіальні ордери та виписки з особового рахунку ТОВ "Укртехінвестгаз" щодо надання грошових коштів за кредитним договором, подані в копіях із наявністю на останній сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки. Із оскаржуваних судових рішень також вбачається, що у судовому засіданні 02.10.2023 судом першої інстанції було оглянуто надані представником ПАТ "Місто Банк" оригінали договорів, з якими також ознайомився присутній в судовому засіданні розпорядник майна, а у судовому засіданні 12.02.2024 судом здійснювався огляд цифрового носія інформації - диску CD-R, на якому знаходяться оригінали електронних доказів, паперові копії яких надані ПАТ "Місто Банк" до матеріалів справи.
76.          Судами також враховано, що боржником не заперечувалося надання Банком кредиту ТОВ "Укртехінвестгаз" (позичальник) для забезпечення виконання зобов`язань за яким між банком та боржником (ТОВ "Терра Плюс Груп") був укладений договір іпотеки, та відсутність грошового зобов`язання як такого перед Банком.
77.          Окрім того, судами попередніх інстанцій зауважено, що в матеріалах справи наявні листи позичальника (у копіях) щодо надання траншів за Кредитним договором №16/Ю за підписом директора Мініна С. В. за період з 12.04.2011 по 21.05.2012, та за підписом в.о. директора ТОВ "Укртехінвестгаз" Єрмакова Д.Є. за період 26.07.2012 по 22.05.2014.
78.          Отже, оцінивши подані докази у їх сукупності судами попередніх інстанцій встановлено наявність заборгованості ТОВ "Укртехінвестгаз" за кредитним договором, який забезпечений іпотекою майна  ТОВ "Терра Плюс Груп" по тілу кредиту в розмірі 27 454 026,63 грн.
79.          Водночас, суд апеляційної інстанції, здійснивши власний розрахунок відсотків за користування кредитом, дійшов висновку про визнання вказаних вимог АТ "Місто Банк" частково на суму 7    262 055,43 грн та відмову у визнанні в частині 442    273,07 грн. Поряд з цим, апеляційний господарський суд погодився із висновком суду першої інстанції про відмову у визнанні вимог кредитора на суму нарахованої пені в загальному розмірі 2 055 266,16 грн. Визначаючи розмір вимог, які є забезпеченими, суд апеляційної інстанції керувався положеннями іпотечного договору, ч. 2 ст. 45 КУзПБ та дійшов висновку, що оскільки боржник не є основним позичальником за кредитним договором та є майновим поручителем ТОВ "Укртехінвестгаз", а заставна вартість предмета іпотеки у повному обсязі покриває вимоги кредитора, то вимоги ПАТ "Місто Банк", які підлягають визнанню в сумі 34 716 082,06 грн, є забезпеченими в повному обсязі.
80.          Посилання розпорядника майна на те, що подані 28.05.2021 та 11.01.2022 Банком документи суд не повинен був приймати до розгляду із посиланням на постанови Верховного Суду від 22.12.2022 в справі №  910/14923/20, від 01.03.2023 в справі № 910/6210/20, від 23.03.2023 Суд відхиляє, адже висновок у вказаних справах щодо застосування ч. 4 ст. 13 ГПК України стосувався процесуальної можливості подання додаткових доказів на підтвердження грошових вимог до боржника під час апеляційного перегляду справи.
81.          Поряд з цим, суд касаційної інстанції зауважує, в разі надання заявником разом з заявою в строк визначений статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства доказів, які в своїй сукупності свідчать про виникнення у боржника перед ним грошового зобов`язання, останній під час розгляду таких вимог не позбавлений можливості подання до суду пояснень, уточнень, документів, які за своїм наслідком та змістом не змінюють суті заявлених вимог, не впливають на результати їх розгляду, а фактично конкретизують (усувають неточності розуміння та сприйняття) заявлені вимоги, спростовують аргументи учасників справи щодо цих вимог. Подібна за змістом правова позиція викладена також, зокрема, у постановах Верховного суду від 29.03.2021 у справі №913/479/18, від 25.11.2021 у справі №  910/18319/20.
82.          Поряд з цим, Верховний Суд зазначає, що касаційна скарга розпорядника майна не містить заперечень та доводів в частині визнаних та відхилених судом апеляційної інстанції сум грошових вимог кредитора. Суд враховує, що скаржником в цій частині не заперечується факт наявності заборгованості позичальника, яка забезпечена іпотекою майна боржника у цій справі, розмір, структура заборгованості тощо. Натомість доводи розпорядника майна зводяться до ненадання кредитором первинних документів, відсутності оригіналів меморіальних ордерів, невідповідності банківських виписок, наданих суду на цифровому носії вимогам законодавства щодо реквізитів. 
83.          Проте такі доводи розпорядника майна фактично спрямовані на повторне дослідження наявних у справі доказів, оцінка яким вже була надана судами попередніх інстанцій.
84.          Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.09.2020 у справі № 908/1795/19). 
85.          Судом касаційної інстанції не встановлено порушень судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо оцінки доказів, а тому Суд відхиляє наведені аргументи розпорядника майна боржника. 
86.          Крім того, судами попередніх інстанції встановлено, що на підставі договору про відступлення прав вимоги від 06.11.2023 №GL15N624963-2 право грошової вимоги за Кредитним договором від 27.07.2017 №16/Ю та за укладеним в його забезпечення Іпотечним договором від 27.07.2017 перейшло від ПАТ "Місто Банк" до ТОВ "Діджи Фінанс". 
87.          Визнаючи ТОВ "Діджи Фінанс" кредитором по відношенню до боржника, суд апеляційної інстанції послався на приписи ст. 52 ГПК України.
88.          ТОВ "Терра Плюс Груп" та розпорядник майна боржника в касаційних скаргах наполягають на порушенні судами попередніх інстанцій ст. 43 КУзПБ, що виразилось у наданні ТОВ "Діджи Фінанс" статусу учасника справи без призначення судового засідання з розгляду заяви про заміну кредитора правонаступником, невідповідності заяви ТОВ "Діджи Фінанс" вимогам до її змісту та вирішення питання правонаступництва до набуття ПАТ "Місто Банк" статусу кредитора.
89.          Відносно визнання ТОВ "Діджи Фінанс" кредитором у цій справі про банкрутство як правонаступника ПАТ "Місто Банк", Верховний Суд зазначає наступне. 
90.          У постанові від 26.07.2023 у справі № 910/12257/13, на яку, зокрема, посилається розпорядник майна в касаційній скарзі, розглядаючи питання щодо заміни позивача його правонаступником у спорі про спростування майнових дій боржника в межах справи про банкрутство, Верховний Суд звернув увагу, що питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Порядок розгляду заяви та вирішення судом про процесуальне правонаступництво визначений Господарським процесуальним кодексом України. Суд зауважив, що поряд з цим, існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим Господарським процесуальним кодексом України.
91.          У постанові Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 4/5007/33-Б/11 Суд (у розрізі розгляду питання правонаступництва вимог кредитора до боржника на стадії касаційного перегляду судового рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження) зазначив, що з метою повного та всебічного розгляду заяви про заміну сторони - кредитора у справі про банкрутство, правонаступником, задля забезпечення процесуальних прав інших учасників провадження у цій справі (зокрема, забезпечення прав сторін та інших учасників у справі надавати свої доводи та міркування з порушеного питання - щодо заміни кредитора правонаступником), вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для здійснення заміни кредитора у справі про банкрутство правонаступником відповідно до статті 43 КУзПБ повинно відбуватись в судовому засіданні з повідомленням всіх учасників справи про банкрутство. Аналогічні висновки наведено Верховним Судом у постанові від 23.11.2021 у справі № 909/82/16 (на яку посилається розпорядник майна) під час розгляду поданої до суду касаційної інстанції заяви про заміну кредитора у справі № 909/82/16 правонаступником.
92.          У постанові від 03.10.2023 у справі № 908/2609/17, Верховний Суд також зазначив, правонаступником кредитора, до якого перейшли усі права та обов`язки, вважається особа з моменту прийняття ухвали судом про здійснення заміни кредитора на його правонаступника.
93.          Ураховуючи наведені висновки щодо порядку заміни кредитора правонаступником у справі про банкрутство, колегія суддів погоджується із доводами скаржників, що така заміна повинна відбуватися на підставі ст. 43 КУзПБ, а не ст. 52 ГПК України, на яку послався суд апеляційної інстанції у цій справі, та в судовому засіданні із наданням оцінки доводам учасників справи.
94.          Колегія суддів також враховує, що процесуальний закон, у такому випадку, передбачає певну стадійність, яка полягає у зверненні заявником із відповідною заявою, призначенні судом її до розгляду та відповідно самому розгляді в судовому засіданні із ухваленням відповідного судового рішення. 
95.          При цьому Суд також зауважує, що заміні кредитора правонаступником мало б передувати набуття його попередником (первісним кредитором) статусу учасника у справі про банкрутство, а саме - конкурсного кредитора, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою). 
96.          Отже, у даному випадку, одномоментне визнання грошових вимог кредитора до боржника як правонаступника особи, яка первісно заявила грошові вимоги, не узгоджується із вимогами ст. 43, 45 КУзПБ  та наведеним принципом стадійності судочинства.
97.          Однак Верховний Суд вважає, що таке процесуальне порушення не є підставою для скасування оскаржуваної у цій справі постанови суду апеляційної інстанції, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції встановлено, що заява ТОВ "Діджи Фінанс" досліджувалася судом першої інстанції в судовому засіданні 13.12.2023 та 12.02.2024 й сторонами щодо неї надавались пояснення. Із судових рішень також вбачається надання судами оцінки доказам щодо переходу права грошової вимоги за Кредитним договором від 27.07.2017 №16/Ю від ПАТ "Місто Банк" до ТОВ "Діджи Фінанс" та встановлення обставин щодо грошових вимог ПАТ "Місто Банк" до боржника. Поряд з цим, Верховний Суд враховує, що учасники справи скористалися правами щодо надання своїх доводів відносно заяви про заміну кредитора як в суді першої інстанції, так і в порядку апеляційного оскарження. 
98.          Стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції ст. 43 КУзПБ, скаржники не наводять аргументів, як саме одночасний розгляд грошових вимог ПАТ "Місто Банк" та визнання кредитором його правонаступника ТОВ "Діджи Фінанс" у цій конкретній справі  вплинув на законність прийнятого по суті судового рішення, зокрема щодо розміру визнаних вимог, їх структури, наявності забезпечення тощо. Скаржниками також не доведено невідповідності обсягу переданих правонаступнику прав тим, що мав його правопопередник, а касаційні скарги не містять аргументів щодо того, який істотний доказ не був досліджений судом чи оцінений з порушенням вимог процесуального закону. 
99.          Разом з тим Суд зазначає, що скаржниками не доведено того, що направленням справи в частині розгляду грошових вимог ПАТ "Місто Банк" та заяви ТОВ "Діджи Фінанс" на новий розгляд з мотиву порушення ст. 43 КУзПБ призвело б до іншого результату судового розгляду.
100.          Відтак, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції з наведених скаржниками підстав.
101.          Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть різнитися залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 указаної Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, пункт 23). 
102.          Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
103.          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
104.          Статтею 309 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

В.           Розподіл судових витрат
105.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційних скарг та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржників витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308,  статтею 309,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Плюс Груп" залишити без задоволення.
2.          Касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Плюс Груп" - арбітражного керуючого Коноплі Андрія Михайловича залишити без задоволення. 
3.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 у справі №  910/3105/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    С. Жуков

                                                                                                    К. Огороднік