УХВАЛА

30 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/14138/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,
розглянувши заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" 
про відвід суддів Случа О. В., Волковицької Н. О. і Могила С. К.
у справі № 910/14138/22
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"   
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Харківобленерго", 
про визнання протиправними та припинення дій, 
за участі особи, яка подавала апеляційну скаргу - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 02.09.2024 подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду             від 12.06.2024 у справі №  910/14138/22. 

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.09.2024 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ  О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.

Верховний Суд ухвалою від 18.09.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 у справі №  910/14138/22 і призначено касаційну скаргу до розгляду на 12 листопада 2024 року о 12:30.

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго") подало до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів.

В обґрунтування відводу суддів у справі № 910/14138/22 представник третьої особи зазначив, що судді Случ О. В., Волковицька Н. О. і Могил С. К. вже брали участь у розгляді цієї справи та вже висловили свою правову позицію стосовно обставин, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 22.05.2023.

А отже заявник вважає, що у даній справі існують об`єктивні обставини, що можуть свідчити про упередженість суду, а саме: колегія суддів, яка має розглядати цю справу, вже брала участь у ній. 

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" подало до Верховного Суду заперечення на заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про відвід колегії суддів, оскільки заявник не зазначив обставин, передбачених процесуальним законом, що стало підставою для відводу колегії суддів.     

Ухвалою Верховного Суду від 25.10.2024 визнано необґрунтованим відвід заявлений АТ "Харківобленерго" суддям: Случу О. В., Волковицькій Н. О. і                 Могилу С. К., у розгляді справи № 910/14138/22, передано справу на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви                         АТ "Харківобленерго" про відвід колегії суддів у складі Случа О. В.,             Волковицької Н. О. і Могила С. К., було визначено суддю Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Бенедисюка І. М. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024).

Розглянувши вказану заяву, з урахуванням поданого заперечення, Верховний Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Верховний Суд постановою від 13.02.2024 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,  касаційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задовольнив, постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 скасував, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі №910/14138/22 залишив без змін. 

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, саме по собі судове рішення, прийняте у цій справі за участю суддів                 Случа О. В., Волковицької Н. О. і Могила С. К., не може бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеними суддями саме необ`єктивності чи упередженості на користь однієї зі сторін. Проте, таких доказів заявник відводу до заяви не додав.  

Таким чином, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями суддів не свідчить про їх упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість та не є підставою для відводу останніх відповідно до наведених норм ГПК України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, що узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17.

Наявність безсторонності для цілей передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Виходячи з викладеного, Верховний Суд зазначає, що доводи заявника щодо необхідності відводу суддів саме з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушує один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Отже, незгода з судовими рішеннями, не може бути підставою для відводу судді/суддів, передбаченої чинним процесуальним законодавством без надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення цією суддею саме необ`єктивності чи упередженості при ухвалені такого судового рішення, висловлення окремої думки на користь однієї із сторін.

Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, ним не зазначено.

Наведені заявником підстави для відводу суддів у складі: Случа О. В. (головуючий), і  Волковицької Н. О., Могила С. К. від розгляду справи №  910/14138/22 оцінюються судом критично, оскільки доводи взагалі не містять жодних належних обґрунтувань.

Отже, за результатами розгляду заяви представника заявника про відвід суддів від розгляду справи № 910/14138/22 суд дійшов висновку, що його доводи є такими, що не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді та могли б бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. 

Керуючись статтями 32, 35, 39, 234 ГПК України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про відвід суддів Случа О. В., Волковицької Н. О. і Могила С. К. у справі                                    № 910/14138/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                           І. Бенедисюк