УХВАЛА

04 грудня 2024 року 
м. Київ
cправа №  914/1408/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Случа О.В.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

за участю представників:
Офісу Генерального прокурора - Круш Т.О.,
Стрийської міської ради Львівської області - не з`явився, 
ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1 
про  ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат

у справі № 914/1408/23

за позовом Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури

до Стрийської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 

про визнання незаконними та скасування пунктів 18 та 19 рішення Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835, визнання недійсним договору оренди землі від 16.08.2022, скасування державної реєстрації права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 914/1408/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 у справі № 914/1408/23 задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 у справі № 914/1408/23 скасовано в частині задоволення позовної вимоги Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури про визнання незаконними та скасування пунктів 18 та 19 рішення Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835 зі змінами, внесеними пунктом 1 рішення Стрийської міської ради від 11.08.2022 № 1242. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.10.2023 у справі  № 914/1408/23 у частині відмови в задоволенні зазначеної позовної вимоги залишено в силі з мотивів, наведених у цій постанові. У решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 у справі  № 914/1408/23 залишено без змін. Касаційні скарги ОСОБА_1 та Стрийської міської ради Львівської області на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 у справі № 914/1408/23 залишено без задоволення. Додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 у справі № 914/1408/23 залишено без змін.
11.11.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі  № 914/1408/23, у якій просить здійснити розподіл судових витрат у справі № 914/1408/23 в суді касаційної інстанції, стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.11.2024 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/1408/23 у відкритому судовому засіданні на 04.12.2024.
03.12.2024 Перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури через систему «Електронний суд» подав заяву про зменшення заявленого до стягнення розміру судових витрат за надання професійної правничої допомоги у справі № 914/1408/23.
Стрийська міська рада та ОСОБА_1 у судове засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, із заявою до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки їх представників у судове засідання не зверталися.
Ураховуючи положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), наявність відомостей про направлення учасникам справи ухвал з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, відсутність заяв відповідачів щодо розгляду справи, у тому числі, клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції за відсутності представників відповідачів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Офісу Генерального прокурора, дослідивши наведені у заяві доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За результатами вирішення питання, передбаченого частиною 1 статті 244 ГПК, суд приймає  додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення (частина 5 статті 244 ГПК).
За змістом статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Загальне правило розподілу судових витрат передбачено в частині 4 статті 129 ГПК, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Проте в частинах 5-7 і 9 статті 129 ГПК визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від цього загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.
Так, у частині 9 статті 129 ГПК передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Висновок щодо застування наведеної норми викладено, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, відповідно до якого процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Наведена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною (такі висновки наведено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 08.04.2021 у справі  № 905/716/20, від 15.09.2022 у справі № 910/10159/21).
Суд має застосовувати зазначені положення процесуального закону за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони. Зміст вказаної норми також свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим (подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 910/18790/19, від 31.05.2022 у справі № 927/515/21, від 25.11.2021 у справі № 904/5929/19 та додаткових постановах Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 910/18790/19, від 04.03.2021 у справі № 916/376/19).
Як свідчать матеріали справи № 914/1408/23, судом апеляційної інстанції позов задоволено і це судове рішення у частині задоволення повних вимог про визнання договору недійсним, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 та зобов`язання останнього повернути земельну ділянку кадастровий номер 4625387600:02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради, Верховний Суд постановою від 06.11.2024 у справі № 914/1408/23 залишив без змін.
При вирішенні спору у справі № 914/1408/23 суд апеляційної інстанції установив, що ОСОБА_1 , придбавши нерухоме майно загальною площею 13,7 кв. м (побутове А-1 площею 5,3 кв. м та склад В-1 площею 8,4 кв. м), отримав право на звернення до міської ради з метою формування та отримання в користування без проведення земельних торгів земельної ділянки для обслуговування та експлуатації належного йому на праві власності об`єкта нерухомого майна, розташованого на такій земельній ділянці, проте, внаслідок певних дій як Стрийської міської ради, так і   ОСОБА_1 , останній отримав в оренду земельну ділянку із категорії земель: «Землі водного фонду» площею 44,5005 га, яка значно перевищує площу об`єктів нерухомості, що належать відповідачу, та з цільовим призначенням: для рибогосподарських потреб (за відсутності відповідного дозволу, що встановлено апеляційним судом), а не для обслуговування належної ОСОБА_1 нерухомості.
Таким чином суд апеляційної інстанції, з яким погодився і суд касаційної інстанції, приймаючи постанову від 06.11.2024 у справі № 914/1408/23, установив обставини, за якими спір фактично виник внаслідок неправильних дій відповідачів щодо отримання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 44,5005 га поза конкурентних засад, чим порушено інтереси держави та стало підставою для звернення прокурора до суду з відповідним позовом. 
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, враховуючи, що норма частини 9 статті 129 ГПК передбачає дискреційне повноваження суду, тобто його право здійснити розподіл судових витрат у визначений спосіб, зважаючи на те, що спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій відповідачів, що стало підставою для покладення судового збору за подання касаційних скарг у справі № 914/1408/23 на скаржників відповідно до частини 9 статті 129 ГПК, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 914/1408/23, суд касаційної інстанції з цих же підстав повністю покладає судові витрати, заявлені відповідачем у цій справі, на ОСОБА_1 незалежно від результату вирішення спору та, відповідно, відмовляє в ухваленні додаткової постанови за заявою ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі                № 914/1408/23.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в ухваленні додаткової постанови за заявою ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 914/1408/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                            І.С. Берднік

Судді:                                                                                                   В.А. Зуєв

                                                                                                            О.В. Случ