ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року 
м. Київ

cправа №  922/1248/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кондратова І. Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на постанову Східного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Плахов О. В., Тихий П. В., Шутенко І. А.
від 23.09.2024

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини"
про стягнення 74 541,60 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Хід розгляду справи
Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення 74 541,60 грн пені.
Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням зобов`язань з виконання ремонту тягових електродвигунів АД-906 дизель-поїздів ДЕЛ-02 у кількості 4 одиниці за умовами договору № ОД/НРП-23-872 НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу від 23.11.2023.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 74 541,60 грн пені та 2 422,40 грн судового збору.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просило; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24 повністю і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову; у разі неврахування доводів відповідача про відсутність в його діях вини, визнати наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності відповідача - Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" у період з 24.02.2022 по теперішній час та застосувати принципи справедливості і збалансованості інтересів сторін при вирішенні питання застосування штрафних санкцій, у зв`язку із чим звільнити Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" від цивільно - господарської відповідальності з оплати пені, оскільки з боку відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для її застосування; в разі неврахування форс-мажорних обставин, застосувати та врахувати принцип справедливості, зменшивши суму стягнення з відповідача на користь позивача пені на 99 %, застосувавши за аналогією рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2023 у справі №922/534/23, де суд за аналогічних обставин зменшив відповідачу суми, належні до стягнення (пеню, 3% річних та інфляційні) на 90 %; у зв`язку із скрутним фінансовим становищем відповідача відстрочити чи розстрочити виконання судового рішення на один рік згідно із Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення рішення на користь позивача.
2. Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою від 23.09.2024 Східний апеляційний господарський суд змінив рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24 в частині стягнення пені в сумі 74 541,60 грн. Прийняв в цій частині нове рішення. Пункт 1 та 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24 виклав в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 199, код 05762269) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, код 40075815) 7 454,16 грн пені, 89,44 грн судового збору за подання позовної заяви. Відмовити в решті позовних вимог.". Присудив до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 363,20 грн.
Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що: 
- зважаючи на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань щодо виконання ремонту тягових електродвигунів АД-906 дизель-поїздів ДЕЛ-02 в строки визначені умовами договору №ОД/НРП-23-872 НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу від 23.11.2023, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем правомірно нараховано до стягнення пеню в сумі 74541,60грн;
- разом з тим, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник просить суд апеляційної інстанції визнати наявними форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у господарській діяльності відповідача - Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" в період з 24.02.2022 по теперішній час, та звільнити Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" від цивільно - господарської відповідальності з оплати пені, оскільки з боку відповідача відсутня вина, яка є необхідною умовою для її застосування; в разі неврахування форс-мажорних обставин, застосувати та врахувати принцип справедливості, зменшивши суму стягнення з відповідача на користь позивача пені на 99%;
- доказів повідомлення відповідачем позивача про форс-мажорні обставини та надання останньому протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення доказів про неможливість виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором у зв`язку із настанням відповідних форс-мажорних обставин матеріали справи не містять. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що спірний договір №ОД/НРП-23-872 НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу сторонами було укладено 23.11.2023, в той час як воєнний стан в Україні введено з 24.02.2022, отже укладаючи відповідний договір сторони усвідомлювали, що такий правочин укладається в період дії воєнного стану в Україні. Колегія суддів також зауважує, що в силу приписів статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, у зв`язку із чим, введення воєнного стану в Україні та наявність листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який засвідчує військову агресію російської федерації проти України, не звільняють відповідача від виконання ним зобов`язань перед позивачем, взятих на себе на підставі договору №ОД/НРП-23-872 НЮ. Отже, посилання відповідача на форс-мажорні обставини у вигляді воєнного стану, є необґрунтованими, а вимога апелянта звільнити Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" від цивільно-правової відповідальності з оплати в період з 24.02.2022 по цей час є безпідставною;
- враховуючи фактичні обставини справи, приймаючи до уваги інтереси обох сторін, враховуючи важливість збереження господарської діяльності відповідача, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, з огляду на приписи статей 253, 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України та статей 231-233 Господарського кодексу України, спираючись на принципи справедливості та розумності, судова колегія вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити суму штрафних санкцій на 90%, а саме стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 7454,16 грн;
- вирішуючи питання розподілу судового збору судова колегія керується приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та покладає судові витрати на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі № 922/1248/24 в частині: - зменшення судових витрат за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" до розміру 89,14 грн та залишити в цій частині без змін рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24; - стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" судових витрат за подання апеляційної скарги у розмірі 363,20 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини".
Підставами касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі № 922/1248/24 є наявність виключних випадків, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зауважує, що судом апеляційної інстанції здійснено розподіл судових витрат без врахування положень частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 14.06.2022 у справі № 905/2135/19 від 05.04.2023 у справі № 910/18718/21. Скаржник зазначає, що спір у справі № 922/1248/24 виник внаслідок неправильних дій відповідача, зумовлених порушенням строків виконання робіт (надання послуг), а підставою для часткового задоволення позову стало зменшення розміру штрафних санкцій за клопотанням відповідача, відтак, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Акціонерне товариство "Українська залізниця" вважає, що рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24 в частині стягнення судового збору, шляхом зменшення його до розміру 84,99 грн, в той час як відшкодуванню підлягав судовий збір у повному розмірі 2 422,40 грн, змінено безпідставно та необґрунтовано. Крім того, скаржник наголошує, що судом апеляційної інстанції не враховано положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України при розподілі судових витрат за подання апеляційної скарги, та, як наслідок, безпідставно стягнуто з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 363,20 грн. Підставою часткового задоволення апеляційної скарги в даному випадку стало не порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, не необґрунтованість позовних вимог позивача, а виключно зменшення розміру пені за клопотанням відповідача/з ініціативи суду, яке до суду першої інстанції відповідачем не подавалось, а було подано лише до суду апеляційної інстанції. Акціонерне товариство "Українська залізниця" вважає, що судові витрати за подання апеляційної скарги у випадку, коли вона частково задоволено виключно з підстав зменшення неустойки за ініціативою суду (клопотанням скаржника), за аналогією мають бути покладені на ту сторону, чиї неправильні дії (прострочення строку надання послуг) стали підставою для звернення до суду з позовом, тобто, в даному випадку, на відповідача.
4. Позиція Верховного Суду
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Касаційний перегляд постанови суду апеляційної інстанції здійснюється лише в частині розподілу судового збору у зв`язку із розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, оскільки в інших частинах постанова суду апеляційної інстанції не оскаржена.
Згідно із частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції змінив рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі № 922/1248/24 в частині стягнення пені в сумі 74 541,60 грн, зменшивши її розмір (74 541,60 грн) на 90%, а саме до 7 454,16 грн.
При цьому, апеляційний господарський суд судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги розподілив між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, висновки щодо застосування статті 129 Господарського процесуального кодексу України (про розподіл судового збору), у справах, за результатами розгляду яких, суд зменшив розмір неустойки на підставі статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 14.06.2022 у справі № 905/2135/19 (на неврахування висновків викладених у яких посилається скаржник у касаційній скарзі). 
Так, у вказаних постановах Верховним Судом наведено правовий висновок, відповідно до якого судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки. 
Зазначене також стосується судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги, у разі якщо саме суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення неустойки.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/18718/21 (на яку скаржник посилається у касаційній скарзі). У даній постанові Верховний Суд змінив рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення штрафу, зменшивши його розмір на  50%. При цьому, Верховний Суд зазначив, що судовий збір покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.
Отже, підхід щодо розподілу судового збору за наслідком зменшення судом розміру неустойки є усталеним у судовій практиці.
Наведене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та дійшов помилкового висновку про покладення судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
За змістом статті 311 Господарського процесуального кодексу України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи висновки, зроблені в мотивувальній частині цієї постанови, колегія суддів вважає, що постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі № 922/1248/24 слід змінити, виклавши її резолютивну частину в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі № 922/1248/24 змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:
«Позов задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м.Харків, пр. Героїв Харкова, буд.199, код 05762269) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5, код 40075815) 7 454,16 грн пені, 2 422,40 грн судового збору за подання позовної заяви.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на відповідача». 
3. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Н. М. Губенко 

Судді                                                                                                С. В. Бакуліна

                                                                                                         І. Д. Кондратова