УХВАЛА

24 жовтня 2024 року 
м. Київ

cправа №  916/4954/23 
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Чумака   Ю.   Я. - головуючий, Бенедисюка І. М., Васьковського О. В., Дроботової Т. Б., Кібенко О. Р., Малашенкової Т. М., Рогач Л. І.  
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 (суддя Шаратов   Ю. А.) та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 (колегія суддів у складі: Діброва Г. І. - головуючий, Колоколов   С. І., Савицький Я. Ф.) у справі
за позовом заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси 
в інтересах держави в особі: 1) Одеської міської ради та 2) Південного офісу Держаудитслужби  
до: 1) Управління капітального будівництва Одеської міської ради, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ", 
про визнання недійсними договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти та додаткової угоди до нього 
за заявою Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси 
про вжиття заходів забезпечення позову, 

ВСТАНОВИВ:
1. Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Південного офісу Держаудитслужби до Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" про: 
- визнання недійсним договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П по об`єкту: "Першочергові заходи з капітального ремонту та стабілізації стану аварійних ділянок дамби Хаджибейського лиману у м. Одесі. Коригування", укладеного між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" на суму 62   149   712,95 грн;
- визнання недійсною додаткової угоди від 06 вересня 2023 року № 1 до договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П по об`єкту: "Першочергові заходи з капітального ремонту та стабілізації стану аварійних ділянок дамби Хаджибейського лиману у м. Одесі. Коригування", укладеного між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ". 
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні правочини були укладені з особою - переможцем закупівлі, який був визначений з порушенням законодавства про публічні закупівлі. За твердженням прокурора тендерна пропозиція переможця не відповідала кваліфікаційним критеріям, установленим статтею 16 Закону України "Про публічні закупівлі", та мала бути відхилена замовником на підставі абзаців 1 та 2 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі". Крім того, прокурор зазначив про те, що спірний договір суперечить статті 884 Цивільного кодексу України, частині 5 статті 318 Господарського кодексу України та пунктам 5, 103 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року № 668 "Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", оскільки у договорі відсутні умови щодо гарантійних строків, страхування ризиків та фінансових гарантій, що є істотними умовами договору підряду. 
3. Господарський суд Одеської області ухвалою від 17.11.2023 прийняв позовну заяву прокурора до розгляду, відкрив провадження у справі № 916/4954/23, постановив розглядати її за правилами загального позовного провадження.   
4. 18.03.2024 до Господарського суду Одеської області від заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси, який діє в інтересах держави в особі: Одеської міської ради та Південного офісу Держаудитслужби, надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: 
- заборони Управлінню державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Управління капітального будівництва Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 04056902), пов`язані з виконанням умов договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П, укладеного між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ";
- заборони Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради вчиняти певні дії, а саме: передавати відповідні документи до органів казначейської служби для подальшого здійснення платежів за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ";
- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" здійснювати виконання робіт за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П з виконання робіт "Першочергові заходи з капітального ремонту та стабілізації стану аварійних ділянок дамби Хаджибейського лиману у м. Одесі. Коригування". 
5. Господарський суд Одеської області ухвалою від 20.03.2024 у справі №   916/4954/23, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, задовольнив заяву заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову, а саме: 
- заборонив Управлінню державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Управління капітального будівництва Одеської міської ради, пов`язані з виконанням умов договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П, укладеного між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ", 
- заборонив Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради вчиняти певні дії, а саме: передавати відповідні документи до органів казначейської служби для подальшого здійснення платежів за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ"; 
- заборонив Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" здійснювати виконання робіт за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П з виконання робіт "Першочергові заходи з капітального ремонту та стабілізації стану аварійних ділянок дамби Хаджибейського лиману у м. Одесі. Коригування". Суд також визначив стягувачем за цією ухвалою Одеську міську раду, боржниками - Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ". 
6. Суди попередніх інстанцій врахували останню правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.12.2023 у справі № 916/3414/23 з подібними правовідносинами, та дійшли висновку те, що про обрані заявником способи забезпечення позову співвідносяться із предметом позову, а отже, існує зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, однак не є тотожними з позовними вимогами. Застосовані судами заходи забезпечення позову відповідають обставинам справи та вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.
7. За висновком судів, оскільки процедуру закупівлі вже проведено, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить прокурор, не буде мати наслідком припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, та не буде суперечити вимогам частини 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, а їх невжиття призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки Одеська міська рада не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.   
8. Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 та відмовити заступнику керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси у задоволенні заяви про забезпечення позову.  
9. На обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на абзац 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а саме, підпункт "в" частини 3 статті 282 та частину 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
10. У зв`язку з цим скаржник зазначив про те, що:
- суд апеляційної інстанції не взяв до уваги доводи відповідача-2 про перевищення прокурором наданих йому повноважень щодо питання можливого представництва прокурора у господарських справах та дійшов помилкового висновку про те, що це питання розглядається судом під час розгляду справи по суті позовних вимог;
- суди попередніх інстанцій при розгляді заяви прокурора про забезпечення позову не навели жодного доводу стосовно того, які обставини змінилися з 20.11.2023 - дати прийняття першої ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та станом на 20.03.2024 - дату прийняття ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову;
- суди попередніх інстанцій помилково врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.12.2023 у справі № 916/3414/23, яка є нерелевантною для цієї справи, оскільки зроблена у неподібних до цієї справи правовідносинах, та не врахували посилання відповідача-2 на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19 та від 27.12.2022 у справі № 916/1324/22;
3) всупереч вимогам частини 1 та 4 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу без виклику сторін.
10. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від   02.07.2024 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ", її розгляд призначив у порядку письмового провадження.
11. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від   17.09.2024 справу №916/4954/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. 

Підстави для передачі справи на розгляд об`єднаної палати
12. Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 у справі №    916/4954/23 та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 про забезпечення позову. Як убачаєтеся з оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій, задовольнили заяву заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі повністю та заборонили:
- Управлінню державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Управління капітального будівництва Одеської міської ради, пов`язані з виконанням умов договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П, укладеного між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ", 
- Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради вчиняти певні дії, а саме: передавати відповідні документи до органів казначейської служби для подальшого здійснення платежів за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ";
- Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" здійснювати виконання робіт за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П з виконання робіт "Першочергові заходи з капітального ремонту та стабілізації стану аварійних ділянок дамби Хаджибейського лиману у м. Одесі. Коригування". Суд також визначив стягувачем за цією ухвалою Одеську міську раду, боржниками - Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ".
13. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси про вжиття заходів забезпечення позову, виходили з того, що обрані заявником заходи забезпечення позову співвідносяться із предметом позову, не є тотожними з позовними вимогами, відповідають обставинам справи та вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті. 
При цьому суди попередніх інстанцій дійшли таких висновків за результатами врахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.12.2023 у справі № 916/3414/23, як останньої правової позиції Верховного Суду.
14. У зв`язку з необхідністю відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування норм статті 137 Господарського процесуального кодексу, викладених у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №   916/3414/23, що були враховані судами попередніх інстанцій при вирішенні питання про забезпечення позову в справі №   916/4954/23, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від   17.09.2024 справу №916/4954/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.  

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при прийнятті справи до свого розгляду виходить з наступного:
Щодо наявності висновку щодо застосування норми права
15. Верховний Суд у зазначеній постанові від 06.12.2023 у справі №   916/3414/23 дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачам у справі вчиняти дії щодо виконання зобов`язань згідно з договором про закупівлю послуг є адекватними та співмірними заходами, спрямованими на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів держави, не будуть мати наслідком втручання у господарську діяльність відповідачів, оскільки мають тимчасовий характер та стосуються виключно заборони виконання зобов`язання відповідачами за спірним у цій справі договором до вирішення спору по суті. Обрані заявником способи забезпечення позову співвідносяться із предметом позову (існує зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги), не є тотожними з позовними вимогами, відповідають обставинам справи та, водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.
16. В зв`язку з наведеним, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №   916/3414/23 міститься висновок щодо застосування норми права, а саме щодо застосування норм статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо наявності обґрунтування відступлення від висновку щодо застосування норми права 
17. В ухвалі від 17.09.2024 у справі № 916/4954/23 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на обґрунтування відступлення від зазначеного правового висновку виходила з такого.
18. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та їх співмірності; 
- наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (у разі заявлення позовних вимог немайнового характеру) або наявності істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду (у разі заявлення позовних вимог майнового характеру) у разі невжиття судом обраного позивачем способу забезпечення позову;
- заборони забезпечення позову таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
19. При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
20. Співмірність заявлених заходів забезпечення позову із позовними вимогами передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.
21. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
22. Колегія суддів Верховного Суду зазначила про те, що вимоги заяви про забезпечення позову в частині, що стосується Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, зводяться до встановлення заборони здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком відповідача-1 з виконання оспорюваного у цій справі договору. Ці вимоги охоплюються заходом забезпечення позову, передбаченим пунктом 4 частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України: заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі.
23. Вимоги заяви про забезпечення позову в частині, що стосується відповідачів у цій справі, зводяться до встановлення відповідачам заборони вчиняти дії щодо виконання зобов`язань за оспорюваним у цій справі договором про закупівлю, тобто заборони виконувати умови договору. Ці вимоги охоплюються заходом забезпечення позову, передбаченим пунктом 2 частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України: заборона відповідачам вчиняти певні дії.
24. Предметом спору у цій справі є недійсність укладеного між відповідачами у цій справі договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25 серпня 2023 року № 24-23/П та додаткової угоди від 06 вересня 2023 року № 1 до цього договору. 
Вимоги заяви заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову стосуються встановлення відповідачам заборони виконувати свої зобов`язання за цим договором про закупівлю послуг (з виконання підрядником передбачених договором робіт та їх оплати замовником).
25. Однак, колегія суддів вважає, що такі заявлені прокуратурою у заяві про забезпечення позову вимоги суперечать встановленому законом принципу обов`язковості виконання договору та не відповідають презумпції дійсності правочину, оскільки станом на час їх заявлення договір є дійсним, недійсним не визнаний, суд у разі задоволення таких вимог встановлює заборону виконання зобов`язань за дійсним договором, що є обов`язковим до виконання.
26. Крім того, враховуючи те, що позов про визнання недійсним договору подається до суду з метою припинити виконання оспорюваного договору, то вжиттям судом у справі, в якій заявлені такі вимоги, заходів забезпечення позову у виді встановлення сторонам оспорюваного договору заборони виконання зобов`язань за договором, фактично вирішуються заявлені позовні вимоги до розгляду справи по суті судом, оскільки внаслідок вжиття судом таких заходів виконання сторонами договору своїх договірних зобов`язань припиняється. Отже, такий спосіб забезпечення позову про визнання недійсним договору, як заборона сторонам оспорюваного договору виконувати передбачені договором зобов`язання, у разі його задоволення судом фактично підміняє собою судове рішення у справі.
27. Колегія суддів також зазначила про те, що у разі вжиття судом у справі про визнання недійсним договору заходів забезпечення позову у виді встановлення сторонам оспорюваного договору заборони виконувати передбачені ним зобов`язання, суд фактично втручається у договірні правовідносини сторін, що є складовою господарської діяльності, блокує їх та порушує при цьому збалансованість інтересів сторін договору. При цьому, колегія суддів зазначає про те, що тривале невиконання договору протягом періоду дії встановленої судом заборони його виконання (у разі вжиття судом таких заходів забезпечення позову) може призвести до втрати сторонами договору (чи однією із сторін) інтересу до його виконання, до понесення сторонами договору (чи однією із сторін) витрат (збитків) (наприклад у виді втрат матеріалів, сировини, простою обладнання, додаткових витрат, пов`язаних з простоєм, сплати штрафних санкцій тощо) та до виникнення між сторонами договору нових додаткових позовів щодо стягнення таких збитків, штрафних санкцій тощо. Отже, негативні наслідки від вжиття судом заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачам виконувати зобов`язання за договором, дійсність якого оспорюється, є неспівмірними з тими негативними наслідками, зокрема і майновими, що можуть настати в результаті невжиття судом цих заходів. Та обставина, що вжиті судом заходи забезпечення позову у виді встановлення заборони на виконання договірних зобов`язань мають тимчасовий характер та стосуються виключно оспорюваного договору, не спростовують факт втручання суду при вжитті таких заходів в договірні правовідносини сторін та в їх господарську діяльність, а також не спростовують факт блокування судом у такому випадку господарської діяльності сторін оспорюваного договору, пов`язаної з виконанням договору.
28. У цьому випадку, враховуючи те, що укладений між сторонами у цій справі договір про закупівлю підрядних робіт за державні кошти стосується капітального ремонту та стабілізації стану аварійних ділянок дамби Хаджибейського лиману у місті Одесі, то тривале невиконання сторонами цього договору може призвести до критичних наслідків технічного стану зазначеної дамби, до її руйнування, до завдання істотної шкоди навколишньому природньому середовищу та населенню, що, у свою чергу, може спричинити для державного та/або місцевого бюджетів додаткові витрати на усунення цих негативних наслідків. Отже, у спірних правовідносинах встановлена судом заборона на виконання сторонами своїх договірних зобов`язань є явно неспівмірною з наслідками, що можуть настати в результаті невжиття судом цих заходів.
29. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у спорі про визнання недійсним договору про закупівлю такий спосіб забезпечення позову, як заборона сторонам оспорюваного договору вчиняти дії щодо виконання зобов`язань за договором, не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності заходу забезпечення позову, порушує збалансованість інтересів сторін спірного договору, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, спрямований на втручання у господарську діяльність сторін спірного договору та фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.
30. Схожі висновки Верховного Суду викладено також у постанові Верховного Суду від 27.12.2022 у справі № 916/1324/22, правовідносини в якій є подібними до правовідносин у цій справі (№ 916/4954/23), що розглядається, оскільки також стосуються недійсності договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти, позовні вимоги були також заявлені прокуратурою в інтересах держави. Як і в цій справі, так і в справі №   916/1324/22 заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-1 (замовнику) проводити будь-які фінансові операції зі сплати коштів за оспорюваним договором щодо проведення робіт на об`єкті та заборони відповідачу-2 (підряднику) проводити будь-які роботи по договору. Отже, вимоги прокуратури, викладені в заяві про забезпечення позову, поданій в справі №   916/1324/22, також стосуються встановлення судом заборони на виконання сторонами договору зобов`язань за оспорюваним договором, що є подібними до правовідносин у цій справі (№ 916/4954/23).
31. Підсумовуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в зазначеній ухвалі дійшла протилежного (у   співвідношенні з постановою Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №   916/3414/23) висновку в питанні щодо можливості забезпечення позову про визнання недійсним договору про закупівлю шляхом встановлення сторонам такого договору заборони виконувати договірні зобов`язання.     
32. Отже, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при передачі справи на об`єднану палату Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду обґрунтувала відступлення від висновку щодо застосування норми процесуального права.

Щодо подібності правовідносин
30. У справі №   916/3414/23, як і в справі, що передається, правовідносини стосуються вжиття заходів забезпечення позову про визнання недійсним договору про закупівлю підрядних робіт за державні кошти шляхом встановлення сторонам такого договору заборони виконувати договірні зобов`язання, а позовні вимоги були заявлені прокуратурою в інтересах держави.   
31. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 визначено такий склад колегії суддів: Чумак   Ю. Я. - головуючий, Бенедисюк   І.   М., Васьковський О. В., Дроботова Т. Б., Кібенко О. Р., Малашенкова Т. М., Рогач Л. І.
32.  Відповідно до частини 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України   суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
33. З огляду на викладене касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у цій справі підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду.
Керуючись статтями 234, 235, 301, 302, 314, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,  

УХВАЛИВ: 
1. Прийняти до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 916/4954/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024.   
2. Призначити розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.03.2024 та на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі № 916/4954/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.    
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                        Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                             І. М. Бенедисюк 

                                                                                                             
                                                                                                     О. В. Васьковський 

                                                                       
                                                                                                     Т. Б. Дроботова

                                                                                             
                                                                                                     О. Р. Кібенко

      
                                                                                                     Т. М. Малашенкова 

                                                                                                      Л. І. Рогач